'^mW. 


t^'C'---'. 


r-f|' 


o  I 


NORWEGIAN-DANISH 


(Grammar  and  J^eader, 


VOCABULARY;  •■■•"• 


DESIGNED 


For  American  Students  of  the  Norwegian- 
Danish  Language. 


By  rev.  C.  J.  p.  PETERSON, 

K 
Norwegian  Lutheran  Pastor  In  Chicago,  Professor  of  Scandinavian  Literature, 

and  Member  of  the  Chicago  Academy  of  Science. 


THIRD  EDITION. 

CHICAGO: 
S.    C.   GRIGGS   AND   COMPANY. 

1885. 


V!"t-.r^d  according  to  Act  of  Congress,  in  the  year  1872,  by 

SAMUEL   C.    GRIGGS, 
in  the  Office  of  the  Librarian  of  Congress  at  Washington. 


IN  MEMORIAM 


To 


His  Excellency,  William   H-  S^^ard, 

iSx^i^obernor  anti  late  Secretary  of  State 
(jf  mniteti  States. 


Thanking  you  for  your  kind  expressions  in  regard  to  my 
native  country.  and  recognizing  your  eminent  services  as  a 
Statesman,  as  well  as  your  patronage  of  Literature  and  in- 
timate KNOWLEDGE  OF  FOREIGN  COUNTRIES,  I  HEREBY.  WITH  YOUR 
permission,  DEDICATE  TO  YOU  THIS  MY  WORK,  AND  REMAIN,  WITH 
RESPECTFUL  CONSIDERATION,   YOUR  OBEDIENT   SERVANT, 


C.  J.  P.  PETERSON. 


925156 


PREFACE 


Foreign  languages  and  their  literatures  are  becoming,  more  and  more, 
objects  of  study  among  the  American  people.  This  is  a  natural  conse- 
quence of  the  travels  of  Americans  in  Europe  and  of  the  constantly 
increasing  intercourse  between  them  and  the  many  foreign  immigrants 
coming  to  this  country.  . 

Among  these,  there  are  about  160,000  Norwegians  and  40,000  Danes, 
and  the  knowledge  of  their  language  may  be  of  practical  as  well  as 
literary  value  to  many  Americans. 

With  the  purpose  of  assisting  them  in  acquiring  this  knowledge,  I 
have  written  this  Grammar  and  Reader  with  a  Vocabulary,  and  added 
thereto  Remarks  on  the  history  of  the  language  and  Notes  on  the  authors 
from  whom  selections  have  been  made.  The  Grammar  pre  -  supposes, 
that  its  students  know  the  various  grammatical  definitions,  and  it  presents 
to  them,  not  a  General  Grammar  of  what  is  common  to  the  languages,  but 
a  Special  Grammar  of  what  is  peculiar  to  the  Norwegian  -  Danish  lan- 
guage. By  the  help  of  this  book  the  students  will  find  their  way  into 
the  literary  treasures  of  those  two  nations,  which,  although  not  great  in 
numbers,  have  a  great  literature,  and  have,  from  the  times  of  the  Sagas 
and  the  Scalds,  produced  men  who  have  made  their  mark  in  the  history 
of  the  world,  and  have  presented  to  it  works  of  lasting  value. 

The  Norwegians  and  Danes  belonjr  to  the  great  Teutonic  race  ;  but 
as  their  history  in  ancient  times  was  interwoven  with  that  of  the  Anglo- 
Saxons  and  the  Normans,  so  their  language  is  in  many  respects  similar 
to  the  English,  of  which,  also,  this  Grammar  and  Reader  will  give 
evidence. 


TABLE   OF  CONTENTS. 


I.     GRAMMAR, 11 

Orthography,  -----   11 

Etymology,  ------  13 

Articles,        ------       13 

Nouns,      -------13 

Adjectives,    ------      17 

Numerals,  -        -        -        -        -        -  21 

Pronouns,      ------       22 

Verbs, 25 

Adverbs, 36 

Prepositions,     -        -        -        -        -        -  36 

Conjunctions,         -----       37 

Interjections,    -         -         -         -         -         -  37 

Syntax,       ------      38 

Remarks  on  Spelling,         -         -         -  43 

Idioms,     -        -        -        •        -        -        -  44 
Proverbs,    - 52 

II.     READER, 54 

1.      HISTORICAL   SKETCHES   AND   TALES: 

1.  Norway  a  Thousand  Years  Ago,  -       54 

2.  The  Kings  of  Norway.     H.   Wergeland^       57 


CONTENTS. 

3.  Rollo  of  Normandy.     S.  Petersen,   -  -  62 

4.  The  Discovery  of  Iceland.  P.  A.  Munch,  63 

5.  The  Discovery  of  America  by  the  North- 

men.    jD.  Schoyen,           -         -         -  66 

6.  A  Legend  about  St.  Olaf.     8,  Welhaven,  68 
T.  The  Battle  at  Stanford  Bridge. 

S.  Petersen,  71 

8.  The  Song  of  Sinclair.     K  Storm,  -         -  73 

9.  The  Union  of  Norway  and  Sweden,  -  76 

10.  Tale-Tellers.     J,  Moe,    -        -        -        -  78 

11.  Old  Mother  Margrethe  at  the  Gate  of 

Heaven.     H.  0,  Andersen,  -         -  79 

12.  Canute  the  Great.  A>  Oehlenschlceger,     -  82 

13.  Navy  Song.     Joh,  Evald,            -         -  85 

14.  Norwegian  Flag  Song.     O.  N.  Schwach,  86 

15.  Patriotic  Song.     B,  Bjdrnson,         -         -  87 

2.      BIOGRAPHICAL   SKETCHES. 

16.  Commemoration  of  Luther.  >  ^ 

N.  F.  S.  Grundtvig,  89 

17.  King  Christian  IV.     F.  Hanfimerich,       -  91 

18.  Thomas  Kingo.     M.  HammericTi,       -  92 

19.  Niels  Juel,     -        -         -        -         -         -  95 

20.  Ludvig  Holberg.      0.  A.  Tlwrtsen,       -  96 

21.  Peter  Tordenskjold,      -         -         -         -  100 

22.  Hans  Egede,     -----  102 

23.  Bertel  Thorvaldsen,      -         -         -         -  104 

24.  Adam  Oehlenschlseger.    M,  Sammerwh,  106 

25.  Christopher  Hansteen,           -         -         -  109 

26.  Michael  Sars,    -         -         -         -         -  110 


CONTENTS. 


3.      SKETCHES   FROM  NATUKE. 

27.  The  Waters  of  Norway.     L.  K.  Daa,  -     111 

28.  A  Trip  Across  Norway.     The  Author^       114 

29.  The  Midnight  Sun.    (From  Bayard  Tay- 

lor's ''Northern  Travel,''^         -         -     117 

30.  Herds  of  Reindeer  in  Finmarken. 

N.  V.  Stochfieth,     119 

31.  Ascension  of  the  "  Horseman  Mountain." 

A.   Vibe,    123 

32.  Reindeer-Hunting  on  the  "  High  Moun- 

tain."    P.  Asbjornsen,  -         -         -     126 

33.  A  Norwegian  Patriotic  Song.  S,  O.Wolff,  130 

34.  The  Departure.     A.  Munch,  -         -     132 

35.  A  Stranding  on  the  Western  Coast  of 

Jutland.     S,  S.  Blicher,         -         -      133 

III.  VOCABULARY.         _        -        .        .  137 

IV.  RemarltS   07i  the  History  of  the  Norwegiaii- 

Danish  language.  •         -         -         -     192 

V.     Notes  on   the  Authors  from  whom  Selections 

have  been  made*         -         -         -  197-202 


GRAMMAR. 


Grammar  is  divided  into : 
Orthography,  which  treats  of  Letters  ; 
Etymology,  which  treats  of  Words  ; 
Syntax,  which  treats  of  Sentences, 

I.  ORTHOGRAPHY. 

The  Norwegian  -  Danish  language  is  written  and 
printed  both  in  German  and  Roman  characters.  The 
German  characters  are  predominant,  but  the  Roman 
are  becoming  more  and  more  general. 

The  Norwegian  -  Danish  alphabet  consists  of  29  let- 
ters, a  Ust  of  which,  both  in  Roman  and  German  char- 
acters, is  here  subjoined,  together  with  their  pronuncia- 
tion, where  this  deviates  from  the  English. 


ROMAN. 

GERMAN. 

PRONUNCIATION. 

A     a 

% 

a 

as  a  in  hard. 

B     b 

S3 

b 

C     c 

e 

c 

D    d 

S) 

b 

E     e 

@ 

e 

as  ey  in  they. 

F    f 

5 

f 

12 

OBTHOGRAPHY. 

ROMAN. 

GERMAN. 

PRONUNCIATION. 

G       g 

H    ]i 

as  ^ey  in  good. 
as  Ao  in  haul. 

I      i 

:  y'^.,  i 

£iS  ee  in  TieecZ. 

K     'k    "'  ' 

.•    '-^:.  i■^ 

as  jod  ovjae  in  job. 

L      1 

2      I 

M  m 

Tl  m 

N    n 

9^     n 

0     0 

£)    0 

as  (?  in  oak. 

P     p 

Q    q 
R     r 

O     q 
9t     r 

S      s 

©   f    g 

T     t 

S     t 

U    u 

U     u 

as  00  in  hood. 

V    V 
W  w 

2B  :;- 

as  ve?/. 

as  dohhelt  vey. 

X  X 

3e   ^ 

Y    y 

?)  i) 

as  the  French  2*  in 

Z      z 

3    3 

une. 

M    80 

5(S(K 

as  a  in  make. 

0     0 

£5  0 

as  w  in  5wry. 

Aa  aa 

5la  aa  S  a 

as  oa  in  ahroad. 

The  letters  Q  and  W  are  now  rejected  by  some  authors,   \ 

who  for  Q  use  K,  and  for  W,  V.  The  letter  C,  in  the 
words  where  it  is  pronounced  like  k,  is  now  often  com- 
muted with  the  letter  K. 

eg  is  pronounced  ei  in  jeg^  I. 

Every  Noun  is  written  with  a  capital  letter,  as  en 
Mand^  a  man,  et  Barn^  a  child. 


ARTICLES.  13 

II.    ETYMOLOGY. 

There  are  10  classes  of  words  in  Norwegian -Danish, 
namely  :  1,  Articles  ;  2,  Nouns ;  3,  Adjectives ;  4,  Num- 
erals ;  5,  Pronouns ;  6,  Verbs ;  7,  Adverbs ;  8,  Preposi- 
tions ;  9,  Conjunctions  and  10,  Interjections. 

1.      AETICLES. 

The  articles  are :  1,  The  indefinite,  and  2,  The  definite. 

1.  The  indefinite  is  en^  et ;  en  is  used  in  the  com- 
mon gender,  et  in  the  neuter  gender,  as  en  Mand,  a  man  ; 
en  Kvinde,  a  woman;  et  Barn,  a  child ;  et  Rige,  a  state. 

2.  The  definite  is  added  as  an  affix  to  the  noun,  but 
placed  before  the  adjective  as  a  separate  word. 

As  an  affix  it  is  -en  or  -n  in  the  common  gender,  -et 
or  -t  in  the  neuter,  and  -ne  or  -ene  in  the  plural  of  both 
genders ;  as  :  Mand-en^  Kvinde-n,  Barn-et^  Rige-t^  Kvin- 
der-ne^  Mcend-ene.  Before  the  adjective  it  is :  den^ 
delude;  as:  den  gode  Mand,  det  gode  Barn,  df^  smaa 
Riger. 

2.    NomsTS. 

1.  Gender  (Kjon).  There  are  two  genders,  viz: 
the  common  gender  (including  the  Masculine  and  the 
Feminine),  and  the  neuter.  The  gender  is  partly  deter- 
mined by  the  meaning  of  the  word  (the  natural  gender), 
partly  by  the  ending  (the  grammatical  gender). 

§  1.  Of  the  common  gender  are  the  names  of  persons^ 
animals^ plants  and  trees^  portions  of  land  and  water  (as: 
Mark^  field;  Elv^  river),  winds^  the  weather^  celestial 
hodieSy  seasons,  months,  dags,  diseases,  coins.      But  to 


14  ETYMOLOGY. 

this  rule  there  are  several  exceptions,  which  can  only 
be  learned  by  use ;  as :  et  Folk^  people ;  et  Mandfolk, 
male  person  ;  et  Menneske,  man  ;  et  Barn,  child ;  et  Lam, 
lamb ;  et  Kid,  kid ;  et  Fol,  foal ;  et  Straa,  straw  ;  et  Tree, 
tree ;  et  Fjeld,  mountain ;  et  Yand,  lake. 

Of  the  common  gender  are  also  derivative  nouns,  end- 
ing in:  e  (as:  Plage,  plague;  Varme,  warmth),  d,  de, 
t,  St,  ste,  (as:  Byrd,  birth;  Byrde,  burden  ;  Rift,  rift; 
Blomst,  flower;  Tjeneste,  service),  ^r,  672,  (as:  Leder, 
guide  ;  Syngen,  singing),  else,  sel,  (as:  Begravelse,  bur- 
ial; Trivsel,  thriving),  ing,  ske,  dom,  hed,  (as:  Van- 
dring,  walk ;  Voedske,  liquid ;  Visdom,  wisdom ;  Godhed, 
goodness). 

But  also  to  this  rule  there  are  various  exceptions, 
as:  et  Mode,  meeting ;  et  Morke,  darkness;  et  Hjorne, 
corner ;  et  Ansigt,  face  ;  et  Voerelse,  room  ;  et  Fcengsel, 
prison. 

§  2.  Neuters  dijYe  the  Yi2ime^  oi  countries,  cities,  places, 
letters,  metals. 

Of  the  neuter  gender  are  also  1,  monosyllables  form- 
ed of  Infinitives  without  any  additional  termination,  as : 
et  Spring,  a  jump ;  et  Fold,  fall ;  et  Hop,  hop ;  et  Hyl, 
yell;  2,  derivative  nouns,  ending  in  ri  (as:  Slaveri, 
slavery),  ende  (as:  Anliggende,  business),  domme  (as: 
Herredomme,  dominion),  maal  (as:  Sporgsmaal,  ques- 
tion), and  also  in  skab,  when  it  signifies  relationship  (as: 
Venskah,  friendship.) 

§  3.  Compound  nouns  take  generally  the  gender  of 
the  last  part,  as:  en  Landmand  Qet  Land — en  Mand). 

§  4.  The  following  nouns  change  their  gender  ac- 
cording to  their  signification : 


NOUNS. 


15 


en  Ark,  an  ark. 
en  Bid,  a  morsel. 
en  Brud,  a  bride. 
en  Brug,  a  custom. 
en  Buk,  a  he -goat. 
en  Fro,  a  frog. 


et  Ark,  a  sheet  of  paper. 

et  Bid,  a  bite. 

et  Brud,  a  breach. 

et  Brug,  a  trade. 

et  Buk,  a  bow. 

et  Fro,  a  seed. 


en  Folge,  a  consequence,      et  Folge,  a  retinue. 
en  Lem,  a  trapdoor,  shutter.  ^^  Lem,  a  limb. 


en  Lod,  a  lot. 
en  Raad,  a  counsellor 
en  Segl,  a  sickle. 
en  Skrift,  a  writing. 
en  Snert,  a  lash. 
en  Stift,  a  nail,  pin. 
en  Tryk,  a  print. 
€n  Traek,  a  draught, 
^w  Vserge,  a  guardian 
en  Vserk,  a  pain. 


et  Lod,  half  an  ounce. 

et  Raad,  an  advice. 

et  Segl,  a  seal. 

ei  Skrift,  a  literary  work. 

et  Snert,  a  stroke  of  a  whip . 

et  Stift,  a  diocese. 

et  Tryk,  a  pressure. 

et  Trsek,  a  trait. 

et  Vserge,  a  weapon. 


et  Vserk,  a  work. 
§  5.  Nouns  are  sometimes  inflected  to  denote  gender. 
By  adding  inde^  esse  and  ske  to  the  Masculine  the  cor- 
responding Feminine  is  formed ;  as :  Bisp^  bishop,  Bisp- 
inde  ;  Baron^  Baronesse ;  Marketenter^  sutler,  Marketen- 
terske,  sutler  -  woman. 

2.  Declension.  The  noun  has  two  forms  (casus) 
in  each  number;  one  for  the  Possessive  (Genitive),  and 
one  for  all  the  other  relations  (the  Nominative  and  the 
Objective).  In  the  Possessive,  singular  and  plural,  all 
nouns  add  an  s  without  the  apostrophe,  as  used  in  the 
English  language,  as:  Kvinde^  Kvinde-s;  Kvinder, 
Kvinder^s, 


16  ETYMOLOGY. 

§  6.  The  nouns  form  their  plural  in  four  different 
ways : 

The  first  class,  containing  all  nouns  ending  in  a  short 
unaccented  e,  adds  an  r  in  the  plural,  as  Rige^  Rige-r. 

The  second  adds  an  ^  in  the  plural,  as  Fisk^  FisJc-e. 

The  third  adds  er  in  the  plural,  as  Blomst,  Blomst  -  er. 

Tp.e  fourth  is  alike  in  both  numbers,  as  Ord,  word ; 
Ord,  words. 

§  7.  Of  nouns  belonging  to  the  first  class,  Oie,  eye, 
has  in  the  plural  Oine^  and  Bonde,  peasant,  changes  the 
vowel  in  the  plural :  Bonder. 

§  8.  Of  nouns  belonging  to  the  second  class,  some 
dissyllables  in  el,  en,  and  er,  drop  the  e  in  the  plural, 
as  Engel,  Engl-e,  Finger,  Fingr-e.  (But  derivatives  in 
er  keep  their  e,  as  Fisher,  Fisker-e^.  Besides  dropping 
the  e,  some  dissyllables  in  er  also  change  their  vowel  in 
the  plural,  as :  Fader,  Foedr  -e;  Moder,  Modr  ~e ;  Broder, 
Brodr-e;  Batter,  (in  the  old  language i>o^er)  Dotr-e, 

§  9.     Of  nouns  belonging  to  the  third  class  dissyl- 
lables in  el,  drop  the  e  in  the  plural,  as:  Kedel   (or 
Kjedel},hettle,Kedl-er;  Titel,  title,  Titl-er;  and  many 
monosyllables  change  their  vowel  in  the  plural,  as : 
And,  duck,  ^End-er.  Raa,  yard,  Rce-er. 

Bod,  fine,  Bod-er.  Rod,  root,  Rodd-er. 

Bog,  book,  Bog-er.  Stad,  city.  Steed -er, 

Fod,  foot,  Fodd-er.*  Stand,  estate,  Stcend-er, 

Haand,  hand,  Hcend-er.       Stang,  perch,  Stceng-er, 
Ko,(iQi^,Kd-er,(Q>YKjd-er^,Taa,  toe,  Ta^-er. 
Klo,  claw,  Klo-er.  Tand,  tooth,  Toend-er, 

Kraft,  strength,  Krceft-er,  Tang,  tongs,  Tceng-er. 

JSat,  night,  JSoett  -  er,  *  Fod  a.?,  a  measure  is  unchangeable  in  the  plural. 


NOUNS.  17 

To  the  third  class  belong  specially  most  of  i\\Q  foreign 
nouns,  as:  Melodi,  Melodi-er ;  Figur^  Figur-er;  Nation^ 
Nation  -  er  ;  tSubstantiv,  tSuhstantiv  -  er  ;  Student^  Student- 
er;  G-eneral,  Creneral-er. 

§  10.  Some  monosyllables,  belonging  to  the  fourth 
class,  change  their  vowel  in  the  plural,  as  Mand,  Mcend; 
Barn,  Born;  Graas,  goose,  Gees  (or  Gjoes). 

§  11.  With  reference  to  the  second  and  third  class 
it  may  be  remarked,  that  some  nouns,  having  a  short 
vowel,  followed  by  a  single  consonant,  double  the  final 
consonant  in  the  plural,  as  Bom,  judgment,  Bomm -e; 
Hat,  hat,  Hatt-e;  Nar,  fool,  Narr-e;  Stok,  stick, 
Stokk  -e;  Voeg,  wall,  Voegg  -e  ;  Bred,  border,  Bredd  -  er  ; 
Bon,  prayer,  Bonn-er;  Hal,  hall,  Hall-er;  Kop,  cup, 
Kopp-er;  Lem,  limb,  Lemm-er;  Nod,  nut,  Nodd-er ; 
Ret,  dish,  Rett-er;  Skal,  shell,  Skall-er;  Son,  son, 
Sonn  -  er  ;  Ven,  friend,  Venn  -er. 

§  12.  Some  nouns  which  change  their  gender  ac- 
cording to  their  signification  (see  §  4),  also  change 
their  plural  according  to  the  same ;  as :  en  Buk,  pi. 
Bukk-e;  et  Buk,  pi.  Buk;  en  Fro,  pi.  Fro-er;  et  Fro, 
pi.  Fro,  Other  nouns  have  the  same  gender,  but  dif- 
ferent forms  in  plural  with  different  meaning ;  as :  Skat, 
pi.  Skatt-e,  treasures,  and  Skatt-er,  taxes. 

3.      ADJECTIVES. 

1.  Gender.  The  neuter  gender  of  the  adjectives 
is  formed  by  adding  a  i  to  the  common  gender,  as  god, 
good,  godt. 


18  ETYMOLOGY. 

§  13.  The  following  adjectives,  terminating  in  n^ 
drop  the  w,  when  adding  t  to  the  neuter,  as :  Uden,  little, 
lidet;  megen^  much,  meget ;  nogen^  some,  noget ;  anden^ 
other,  andet ;  hvilken,  which,  hvilket;  en,  one,  et;  min, 
my,  mit;  din,  thy,  dit;  sin,  his,  sit;  egen,  own,  eget. 
(Irregular  are :  mangen,  lasmj,  mangt;  ingen,  none,  in- 
tet).  Likewise  the  past  participles  terminating  in  en, 
drop  the  n  before  the  t,  as :  skreven,  written,  skrevet. 

§  14.  Some  adjectives  are  not  inflected  in  gender, 
viz:  1,  those  terminating  in  t?  with  a  vowel  before  it, 
as :  glad,  glad ;  2,  those  terminating  in  t,  es,  e,  o,  u  and 
7/,  as :  let,  light ;  foelles,  common ;  ringe,  slight ;  tro,  true ; 
uhlu,  shameless;  sky,  shy.  (Exception  makes  ny,  new, 
nyt). 

2.  Declension.  The  plural  is  formed  by  adding 
an  e  to  the  singular,  as  god,  gode,  en  god  Mand,  gode 
Moend. 

With  reference  to  the  plural  of  the  adjectives,  we 
observe  that:  1,  some  double  the  final  consonant,  those 
namely  that  are  in  the  same  condition  as  the  nouns 
spoken  of  in  §  11,  as:  let,  light,  lett-e;  tyk,  thick, 
tykk-e;  2,  the  dissyllables  terminating  in  el,  en,  er  drop 
the  e,  like  the  nouns  spoken  of  in  §  8,  as:  gammel,  old, 
gaml-e;  doven,  lazy,  dovn-e;  fager,  idih,fagr-e ;  3,  those 
terminating  in  unaccented  et  change  this  termination  in 
ede,  as:  stribet,  striped,  strihede,  but  in  accented  et  no 
change  takes  place,  as:  violet,  violet,  violette ;  honet, 
honest,  honette ;  4,  the  plural  of  liden  or  lille  is  smaa, 
as :  et  lidet  Barn,  smaa  Born. 


ADJECTIVES.  19 

§  15.  The  addition  of  t  in  neuter  and  e  in  plural 
refers  only  to  the  indefinite  form  of  the  adjective.  The 
definite  form  always  terminates  in  e  and  does  not  change 
according  to  gender  or  number,  as :  den  gode  Mand^  det 
gode  Barn,  de  gode  Born. 

3.  Comparison.  The  positive  degree  is  the  adjec- 
tive itself.  The  comparative  degree  is  expressed  by  ad- 
ding ere  or  re  to  the  positive,  as:  glad^  glad -ere;  ringe^ 
ringe  -  re  ;  the  superlative  degree  by  adding  est  or  st  to  the 
positive,  as:  glad-est^  ringe -st. 

§  16.  The  adjectives  ending  in  eZ,  en^  er  drop  the  ^, 
as:  oedel^  noble,  cedl-ere,  cedl-est. 

The  monosyllables  double  their  final  consonant  after 
a  short  vowel,  as:  trgg^  sure,  trggg-ere,  trygg-est. 

Some  adjectives  change  their  vowel  in  the  Compara- 
tive and  the  Superlative  as : 

rOSITIVE.  COMPARATIVE.  SUPERLATIVE. 

lang^  long,  loengere^  Icengst. 

ung,  young,  yngre,  yngsU 

stor,  great,  storre^  storst. 

faa^  few,  foerre^  fcerrest^ 

§  17.  Some  adjectives  derive  their  Comparative  and 
Superlative  from  other  words  than  the  Positive,  as: 

POSITIVE.  COMPARATIVE.  SUPERLATIVE. 

god^  good,  hedre^  hedst, 

ond^  bad,  vcerre^  voerst. 

gammel^  old,  celdre,  celdst, 

liden,  lille,  little,  small,  mindre^  mindst. 


20 

ETYMOLOGY. 

POSITIVE. 

COMPARATIVE, 

SUPERLATIVE. 

mange^  many, 

flere. 

flest. 

meget^  much, 

mere^ 

mest. 

noer^  near, 

ncermere^ 

ncermest,  or  nosrest. 

Some  adjectives,  derived  from  Adverbs  of  Place,  are 
defective  in  the  Positive,  as : 

COMPARATIVE.  SUPERLATIVE. 

nedre^  nether,  nederst. 

ovre^  upper,  overst. 

ydre^  outer.  yderst. 

indrey  inner,  inderst. 

midtre,  amid,  midterst. 

hagre^  ^a^erst,  hindermost. 

Superlatives  used  exclusively  as  such  are :  forst,  from 
for,  before ;  f arrest,  from  foran,  in  front ;  sidst,  from 
siden,  afterwards ;  ypperst,  from  oppe,  above ;  mellemst, 
from  mellem,  between;  eneste,  from  ene,  alone. 

The  superlative  degree  is  sometimes  intensified  by  the 
addition  of  aller,  as :  allerforst,  the  very  first. 

§  18.  Some  adjectives  form  the  Comparative  by  plac- 
ing mere,  more,  before  the  Positive,  and  the  Superlative 
by  placing  mest,  most.  Such  are  either  participial,  or 
derivatives  terminating  in  sk,  es,  et,  en,  and  some  in  d, 
as:  elskende,  loving,  mere,  mest  elskende;  hunden,  bound, 
mere,  mest  hunden;  krigersk,  warlike,  mere,  mest  kri- 
gersk;  udvortes,  external,  mere,  mest  udvortes;  hakket, 
hilly;  ulden,  woollen ;/rema/iec?,  strange. 

A  comparison  of  diminution  is  expressed  by  placing 
mindre,  less,  and  mindst,  least,  before  the  Positive,  as: 
hvid,  white,  mindre,  mindst  hvid. 


NUMERALS.  21 

4.      NUMERALS. 

The  numerals  are  Cardinals  and  Ordinals. 

The  names  of  the  cardinals  are : 
een,    ------       1     sytten^     -----     17 

to^    -  -     -     -     -     -    2     atten^    ______  18 

tre,     ------       3     nitten,     _____     19 

fire,       -     -     -     -  -    4     tyve,     -----     -  20 

fern,    ______       5     eenogtyve,     -     -     -     -     21 

sex,  ____--_6     toogtyve,  etc.,  -     -     -       22 

8yv,    ------       7     tredive,     -----    30 

otte,      ------     S    fyrretive  ot  firti,  -     -       40 

ni,      __-__-       9    femtiovhalvtresindstyve,  BO 
ti,     ------     -  10     sexti  or  tresindstyve,    -    60 

ellevc,      -----     11     sy^^z  or  halvfirsindstyve,   70 

^(?Zv,       _     _     -     -     -     -  12     otteti  OT  firsindstyve,    -    80 

tretten,    _     _     -     -     -     13     n{ttioThalvfemsindstyve,90 
fjorten,      -     _     -     -     -  14     hundrede^     -     -     _     -  100 
femten,   -----     15     tusende,      -     -     -     -  1000 

sexten,  ------  16 

/S'm^s  is  an  old  word  signifying  Gangs,  times,  as: 
tresindstyve,  three  times  twenty. 

§  19.  The  cardinals  to  (2)  and  tre  (3)  are  also  called 
tvende,  trends. 

The  fractions  are  thus  expressed:  i,  sn  halv ;  li, 
halvandsn ;  2|,  halvtrsdie,  to  og  en  halv;  3^,  halvfjsrde, 
tre  og  sn  halv;  i,  en  Trediedel;  |,  ^o  Trediedsle;  |,  ^re 
jP/'er6?ec?e?e. 

§  20.  The  ordinals  are  formed  from  the  cardinals 
by  adding  de,  or  ^e,  or  nde,  or  encZe.  Irregular  are  den 
forste,  the  first,  den  anden,  the  second,  cZew  tredie,  the 
third,  denfjerde,  the  fourth,  c?en  sjstts,  the  sixth. 


"L'-A 

ETYMOLOGY. 

The  names 

of  the  ordinaL 

3  are : 

denforste^     - 

■     -     the  1st. 

denfemtende,  -     the  15th, 

anden^ 

=     -         2d. 

sextende,       -         16th. 

tredie^     - 

3d. 

syttende,    -            17th. 

fjerdp,,  - 

-     -        4th. 

attends,   -     -         18th. 

femte^ 

5th. 

nittende,    -            19th. 

sjette,   - 

'    -    '     6th. 

tyvende,  -     -         20th. 

syvende^ 

7th. 

enogtyvende,  etc.  21st. 

ottende, 

--    -        8th. 

tredivte,     -            30th. 

niende,    •=• 

9th. 

fyrretivende,         40th. 

tiende,  - 

-    =      10th. 

femtiende  or  Tialv- 

ellevte,    - 

11th. 

tresindstyvende,  50th. 

tolvte^  - 

-    -      12th. 

sextiende  or   tre- 

trettende, 

13th. 

sindstyvende,     60th. 

fjortende, 

-    -      14th. 

and  so  on. 

5.      PEONOUNS. 

The  pronouns  are  divided  into  the  following  six 
classes:  1,  the  personal,  2,  the  possessive,  3,  the  dem- 
onstrative, 4,  the  relative,  5,  the  interrogative,  6,  the 
indefinite. 

1.     The  PERSONAL  pronouns  are  thus  declined : 

1st  Person. 

SINGULAR,  PLURAL. 

Nominative :  Jey,  I.  vi,  we. 

Possessive:    (min'),  (mine).  (yor),    (ours). 

Objective :      mig,  me.  os,  us. 
2d  Person. 

SINGULAR.  PLURAL. 

Nominative :  Du,  thou.  i,  you  or  ye. 

Possessive:    (din},  (thine).  Uders,  jours. 

Objective:      Dig,  thee,  Uder,  (Jer},you, 


PEONOUNS.  23 

3d  Person. 

SINGULAR.  PLURAL, 

Nom, :  han,  he ;  hun,      she ;    den,  det,  it.    de,  they. 
Poss. :  hans,  his;  hendes,  hers ;  dens,  dets,  its.  deres,  theirs. 
Obj.:  ham,}nm.;hende,  hev;  den,  det,    it.    dem,  them, 
(^sig'),         (sig'),  (sig},  (sig}. 

The  possessive  pronouns  mm,  din  and  vor  supply  the 
Possessive  case  of  Jeg,  Du  and  Vi, 

Instead  of  i>i*and  Dig  is  often  used  De,  Dem,  (you). 
It  is  always  written  with  a  capital  letter  and  construed 
with  the  Singular  of  the  verb,  as :  Svorledes  lever  De, 
how  do  you  do  ? 

§  21.  Sig,  (himself,  herself,  itself,  themselves)  is 
always  BEFLECTIVE,  as:  han  slog  sig,  he  hurt  himself; 
de  klcede  sig,  they  dress  themselves.  tSelv,  self,  is  used 
to  make  the  pronoun  more  emphatic,  as :  Jeg  Jiar  selv 
seet  det,  I  have  seen  it  myself,  ffinanden,  each  other, 
hverandre,  one  another,  are  used  eeciprocally,  as: 
de  elsJce  hinanden,  they  love  each  other ;  de  advare  hver- 
andre, they  warn  one  another. 

2.  The  POSSESSIVE  pronouns  are  adjectives  and 
may  be  considered  as  making  up  for  the  defective  Pos- 
sessive (Genitive)  of  the  personal  pronouns. 

Singular.  Plural. 

COM.  GENDER.  NEUTER. 

1st  person,     min,  vor.         mit,  vort.  mine,  vore. 

2d  person,     din,  jer.  dit,  jert.  dine,  jere. 

3d  person,     sin.  sit.  ,  sine. 

Vor  smdjer  are  used  with  respect  to  things  belonging 
to  two  or  more  persons. 


de 

disse 

hine 

deres 

disses 

hines 

dem 

disse 

hine 

24  ETYMOLOGY. 

3.  The  DEMONSTRAVIVE  pronouns  are:  den^  this; 
denne,  this;  hin,  that.     They  are  thus  declined: 

Singular, 

COM.  GEND.  NEUT.   COM.  GEND.  NEUT.  COM.  GEND.  NEUT. 

Nominative:  den,     det,     denne,    dette,     hin,       hint. 
Possessive  :    dens,    dets,    dennes,  dettes,  (hins)  (hints) 

Plural. 

Nominative : 
Possessive : 
Objective : 

Among  the  demonstrative  pronouns  are  also  counted : 
samme,  the  same ;  saadan,  slig,  such  an  one ;  and  hegge, 
both. 

4.  The  RELATIVE  pronouns  are:  som^  der^  hvo  or 
hvem,  who  ;  hvilken,  which  ;  hvad^  what.  Som  and  der 
are  used  for  both  genders  and  both  numbers. 

Hvo^  hvem  is  only  used  with  respect  to  persons,  hvad 
with  respect  to  things. 

The  possessive  case  for  all  relative  pronouns  is  hvis. 
The  neuter  of  hvilken  is  hvilhet ;  the  plural,  hvilke. 

5.  The  INTERROGATIVE  pronouns  are :  hvo  or  hvem^ 
hvad,  hvilken.     Hvis  is  the  only  possessive  case. 

6.  The  INDEFINITE  pronouns  are: 

COM.  GEND.  NEUTER.  PLURAL. 

Man,  one,  they,  (only  as  Subject) 

Un,  one  M 

Al,  all  Alt  Alle 


VEBBS. 

25 

COM.  GEND. 

NEUTER. 

PLURAL. 

Somme^  some 

Somme 

Mange ^  many 

Mangt 

Mange 

Nog  en  ^  some, 

somebody 

Noget 

Nogle 

Ingen^  no,  nol 

3ody 

Intet 

Ingen 

Anden^  other. 

,  somebody 

else 

Andet 

Andre 

Hver,  Enhver,  every,  every  one,  each    Hvert,  Ethvert 
Hvemsomhelsty  whosoever  Hvadsomhelst^  whatsoever 

Hvilkensomhelst,  whichsoever  Hvilketsomhelst         Hvilkesomhelst 

Dei  and  der^  not  accented,  are  used  as  indefinite  pro- 
nouns, as :  det  regner^  it  rains ;  der  siges,  it  is  said. 

6.      VEEBS. 

The  verbs  have  two  voices,  an  active  and  a  passive. 
The  latter  is  formed  by  adding  §  to  the  Infinitive  -  Pres- 
ent of  the  active. 

The  active  verbs  are  either  transitive  or  intransitive, 

§  22.  To  the  transitive  verbs  belong  the  reflective^ 
which  are  followed  by  the  objective  cases  of  the  subject 
pronoun,  as :  jeg  gloeder  mig,  I  rejoice. 

To  the  intransitive  verbs  belong  the  reciprocal,  as: 
De  kappes,  they  emulate. 

Deponent  verbs  are  those,  which,  with  a  passive  form, 
have  an  active  signification,  as:  atfcerdes,  to  travel;  at 
lykkes,  to  succeed. 

§  23.     The  verbs  have /owr  wo6?gs; 
The  Infinitive,  at  leve,  to  live, 
the  Indicative,  jeg  lever,  I  live, 
the  Imperative,  lev,  live, 
the  Optative,  Conjunctive,  or  Subjunctive,  Kongen  level 

long  live  the  King! 

The  last  mode  is  becoming  obsolete. 


26  ETY3I0L0GY. 

§  24.  The  Indicative  has  three  tenses :  The  Present, 
the  Past,  the  Future. 

The  Present ;  Jeg  eisker,  I  love. 

The  Past  may  be : 

the  Imperfect  (Past  T.) :      j'eg  elskede,  I  loved. 

the  Perfect  (Pres.  Perf.  T.)  -.jeg  har  elskei,  I  have  loved. 

the  Pluperf.  (Past  Perf.  T.) :  jeg  havde  elsket,  I  had  loved. 

The  Future  may  be : 

1st  Future,  (Fut.  T.) :  jeg  skal  {vil)  elske,  I  shall  love, 

2d  Future :  (Fut.  Perf.  T.) :  jeg  skal  {vil)  have  elskef,   I  shall  have  loved. 
oxyjegfaaer  elsket. 

^\q 'persons  are  usually  distinguished  by  the  pro- 
nouns, not  by  pecuhar  terminations.  However  in  the 
Pres,  Ind,  Act.,  and  to  some  extent  in  the  past  tense, 
there  are  separate  forms  for  the  Singular  and  Plural,  as : 
Jeg  elske-r,  I  love,  vi  elshe,  we  love;  Jeg  tog, 1  took,  vi 
tog-e,  we  took. 

§  25.  The  optative  and  the  imperative  modes  have 
only  the  present  tense,  as :  han  elsJce,  may  he  love ; 
elsk,  love. 

The  Present  is  often  used  for  the  Future,  as :  jeg 
reiser  snart  udenlands,  I  shall  soon  go  abroad. 

§  26.  Onlv  the  present  and  past  tenses  are  formed 
from  the  root  of  the  verb,  the  other  tenses  by  the  use 
of  auxiliary  verbs.  \  The  most  important  of  these  are  have, 
have;  vcere^he;  skuUe^^hall;  ville, will;  faae,  get;  blive, 
become  or  be. y  Have  and  vcere  serve  to  form  the  Pres- 
ent Perfect  and  Past  Perfect;  the  first  is  used  with  the 
active  verbs  and  some  intransitive  verbs ;  the  last  with 
the  passive  and  some  intransitive  verbs. 

Skulle  and  ville  serve  to  form  the  future  tenses. 


CONJUGATIONS. 


27 


Faae^  united  to  the  past  participle,  is  equivalent  to 
the  English  shall  have,  as :  naar  jeg  faaer  skrevet,  when 
I  shall  have  written. 

Blive  is  often  used  to  form  the  passive,  as :  han  bliver 
elsket,  or  h^an  elskes,  he  is  loved. 

§  27.  The  participles  are  two,  as  in  other  languages, 
a  present  participle  and  a  past  participle. 

The  Conjugations. — The  verbs  may  be  divided  into 
two  orders  or  conjugations,  the  weak  (regular),  and  the 
strong  (irregular). 

§  28.  Verbs  of  the  weak  conjugation  form  the  Past 
Tense  of  the  Indicative  Active  by  adding  ede,  or  te  to 
the  root,  and  the  Past  Participle  by  adding  et  or  ty  as : 
elsk,  elsk-ede,  elsk-et;  tcenk,  think,  tcenk-te,  tcenk-t. 

Some  of  the  verbs,  which  in  the  Past  Tense  add  te, 
also  change  the  vowel  in  the  root,  as:  hringe,  to  bring, 
hragte. 


§  29. 
to  love. 


The  weak  conjugation  of  the  verb,  at  elske, 


The  active  voice 

• 

Indicative. 

SINGULAR. 

PLURAL. 

Present : 

Jeg-  elskcTy 

vi  elske. 

Past: 

jeg  elskede, 

vi  elskede. 

Present  Perfect: 

Jeg  har  elsket. 

vi  have  elsket. 

Past  Perfect : 

jeg  havde  elsket. 

vi  havde  elsket. 

Future : 

jeg  skal  {vil)  elske, 

vi  skulle  {ville)  elske. 

Future  Perfect : 

jeg  skal  {vil)  have  elsket, 

vi  skulle  {ville)  have  e^itet. 

or,  faaer  elsket, 

ox,faae  elsket. 

28  ETYMOLOGY. 

Imperative. 

eUk^  plur.  elsher. 

Optative. 

Du^  han  elske. 

Infinitives. 

At  eUke^  at  have  elsket^  at  skulle  {yille)  elske.,  at  skulle 

(ville^  have  elsket,  oifaae  elsket. 

Participles. 
Present :  eUkende^  loving.     Past :  elsket^  loved. 

The  passive  voice. 
Indicative. 

SINGULAR.  PLURAL. 

Present :    jeg  elskesy  or  bliver  elsket,  vi  elskes,  or  blive  elskede. 

Past :          jeg  elskedes,  or  blev  elsket,  vi  elskedes,  or  bleve  elskede. 

Pres.Perf :  y<?^  er  elsket,  or  er  bleven  elsket,  vi  ere  elskede,  or  ere  blevne  elskede. 

YzsXVoxi:  jeg  var  elsket,  or  var  bleven  vi  vare  elskede,  or  vare  blevne 

elsket,  elskede. 

Future :     jeg  skal  {vil)  elskes,  or  skal  vi  skulle  {ville)  elskes,  or  skulle 

{vil)  blive  elsket,  {ville)  blive  elskede. 

Fut.  Ferfijeg  skal  (vil)  vcere  elsket,  or  vi  skulle  (ville)  vcere  elskede,  or 

skal  {vil)  vcere  bleven  elsket,  skulle  {ville)V(Bre  blevne  elskede. 

Infinitives. 

At  elskes^  to  be  loved;  at  have  voire  elsket^  or  at  vcere 
bleven  elsket.,  to  have  been  loved;  at  ville  elskes^  to  be 
about  to  be  loved ;  at  skulle  vcere  bleven  elsket,  to  have 
been  about  to  be  loved. 

Participle. 
Elsket,  plur.  elskede. 


WEAK  CONJUOATTON. 


29 


§  30.  Most  of  the  Verbs  of  the  weak  conjugation 
form  the  past  tense  by  addmg  ede  to  the  root.  The 
verbs  which  in  the  past  tense  add  te  and  in  the  past 
participle  add  t  to  the  root,  are  those  whose  roots  ter- 
minate in  a  single  consonant,  or  in  mm^  II,  Id,  Is,  nd, 
ng,  nk.     They  are  comprehended  in  the  following  list: 


INFINITIVE  (theme). 

PAST  TENSE. 

PAST  PART. 

hlode,  bleed, 

hlodte^ 

hlodt. 

hruge,  use, 

hrugte, 

hrugt. 

brcende,  burn, 

brcendte, 

brcendt. 

dele,  divide, 

delte, 

delt. 

drcebe,  kill, 

drcebte. 

droebt. 

fore,  carry. 

forte. 

fort. 

gjemme,  lay  by, 

gjemtcj 

gjemt. 

glemme,  forget, 

glemte. 

glemt. 

hilse,  greet. 

hilste. 

Jiiht. 

hcenge,  hang. 

hcengte^ 

hcengt. 

Mre,  hear. 

horte. 

hort. 

kalde,  call. 

kaldte. 

kaldt. 

kjende,  know. 

kjendte. 

kjendt. 

kjore,  drive. 

kjorte. 

kjort. 

lede,  seek. 

ledte. 

ledt. 

lege,  play. 

legte. 

legt,  (legef) 

Icere,  teach  ov  learn, 

Icerte, 

Icert. 

Icese,  read. 

Iceste, 

Icest. 

maale,  measure. 

maalte, 

maalt. 

maatte  (be  obliged), 

Pres.  maa,  must. 

maatte, 

maattet. 

mode,  meet. 

modte. 

modt. 

node,  constrain,  oblige 

,  nodte. 

nodt. 

pine,  torture, 

pinte. 

pint 

30 


ETYMOLOGY. 


INFINITIVE  (theme).  PAST  TENSE. 

prise ^  praise,  priste, 

raabe,  cry,  call,  raabte^ 

reise^  journey  or  raise,    reiste, 
sende,  send,  sendte, 

sJcahe,  create,  skahte^ 

skille,  separate,  sJcilte, 

sJc7/lde ^owe^  be  indebted,  skyldte^ 
taale^  bear  with,  taalte, 

tabe^  lose,  tahte, 

tale,  speak,  talte, 

tjene,  serve,  tjente, 

trcenge,  want,  trcengte, 

tcende,  light,  tcendte, 

twnke,  think,  tcenkte, 

vise,  show,  viste, 

voxe,  grow,  voxte, 

§  31.  The  following  verbs  of 
in  the  past  tense  not  only  add  te 
the  vowel  in  the  root,  (usually  ce 


INFINITIVE. 


PAST  TENSE. 


hringe,  bring,  hragte, 
hurde,  Pres.  hor,  ought,  hurde, 

dolge,  conceal,  dulgte, 

folge,  follow,  fulgte, 

gjore,  do,  gjorde, 

kunne,  Pres,  kan,  can,  kunde, 

kvcele,  suffocate,  kvalte, 

Icegge,  lay,  lagde, 

rcekke,  reach,  hand,  rakte, 

sige,  say,  sagde, 


PAST  PART. 

prist. 

raabt. 

reist. 

sendt. 

skabt. 

skilt. 

skyldt. 

taalt. 

tabt. 

talt. 

tjent. 

trcengt. 

tcendt. 

tcenkt. 

vist, 

voxet. 
the  weak  conjugation, 
or  de  but  also  change 
to  a  and  o  to  u)  : 

PAST  PART. 

hragt, 
burdet. 
dulgt. 
fulgt. 
gjort, 
kunnet. 
kvalt. 
lagt. 
rakt. 
sagt. 


STROKG   CONJUGATION. 


31 


INFINITIVE. 

PAST  TENSE. 

PAST  PART. 

skuUe,  Pres.  skal,  shall, 

,  skulde, 

skullet. 

sporge,  ask, 

spurgte. 

spurgt. 

strceJcke,  stretch, 

strakte. 

strakt. 

scelge,  sell, 

solgte, 

solgt. 

trcede^  tread,  step. 

traadte. 

traadt. 

turde^  dare,  Pres.  tor^ 

turde, 

turdet. 

tcelle,  count, 

talte. 

talt. 

vide,  know,  Pres.  veed. 

vidste^ 

vidst. 

vceJcJce,  awake, 

vaJcte  or  vcehhede. 

vaktoTvcekket. 

vcelge,  choose,  elect. 

valgU^ 

valgt. 

§  32.  The  strong  conj  ctgation. — Verbs  of  the 
strong  conjugation  are  always  monosyllabic  in  the  past 
tense  and  usually  change  the  radical  vowel,  as :  finde, 
^nd,  fandt ;  sgnge,  sing,  sang. 

Some  verbs  of  this  conjugation,  especially  those  which 
have  a  long  vowel  in  the  root,  add  an  e  in  the  Plural  of 
the  past  tense,  as :  tage,  take,  Jeg  tog,  I  took,  vi  toge, 
we  took. 

The  past  participle  sometimes  forms  the  common 
gender  in  -n,  the  neuter  in  -t  and  the  Plural  in  -7ie,  but 
then  only  when  the  verb  is  conjugated  with  the  aux- 
iliary verb  at  vcere,  to  be,  as :  f unden,  fundet,  f undue,  as : 
Manden  erfunden,  the  man  is  found  ,  Barnet  erfundet, 
the  child  is  found ;  Manden  og  Barnet  ere  fundne^  the 
man  and  the  child  are  found. 

Some  verbs  of  this  conjugation  have  the  same  vowel 
in  the  past  participle  as  in  the  Present  Indicative,  as : 
sidde,  sit,  sad,  siddet;  some  others  the  same  as  in  the 
past   tense,  as:   drive,  drive,  drev,  dreven;   and  some 


32 


ETYMOLOGY. 


quite  a  different  vowel,  as :  hinde^  bind,  handt,  hunden. 
Some  few  do  not  change  the  radical  vowel  at  all,  as : 
komme^  come,  kom^  kommen. 

§  33.  Verbs  of  this  conjugation  are  divided  into  six 
classes,  according  to  the  six  different  vowels  in  their 
past  tense,  viz :  a,  aa,  e,  ^,  o,  o. 

1st  Class  has  a  in  the  past  tense : 


INFINITIVE. 

bede,  beg, 

PAST   TENSE. 

badie). 

PAST  PART. 

bedet. 

binde^  bind, 

bandt. 

bunden,  -et,  -ne. 

briste,  burst. 

brastf 

brusten,  -et,  -ne. 

brcekke,  break. 

brak. 

brukken,  -et,  -ne. 

bcere^  carry. 

bar, 

baaren,  -et,  -ne. 

drikke^  drink. 

drak. 

drukken,  -et,  -ne. 

falde,  fall. 

faldt, 

falden,  -et,  -ne. 

finde^  find, 

fandty 

funden,  -et,  -ne. 

gide^  may. 

gad. 

gidet. 

give,  give. 

gav, 

given,  -et,  -ne. 

gjcelde,  to  go  for. 

to  be  worth. 

gjaldt, 

gjceldt. 

grcede,  weep, 

greed, 

groedt. 

hjelpe,  assist. 

hjalp. 

hjulpen,  -et,  -ne. 

hcenge,  hang. 

Jiang, 

hcengt. 

klinge,  sound, 

klang. 

klinget. 

knoekke,  crack, 

knak. 

knoekket,  -ede. 

kvcede,  sing, 

kvad{e). 

kvoedet,  -ede. 

rinde,  run. 

randt, 

runden,  -et,  -ne. 

sidde,  sit. 

sad. 

siddet. 

skcere,  (skjcere},  cut 

,  skar(^e). 

skaaren,  -et,  -ne. 

slippe,  let  go,  escape 

,  slap. 

sluppen,  -et,  -ne. 

spinde,  spin. 

spandt. 

spunden,  -et,  -ne. 

STKONG  CONJUGATION. 


33 


INFINITIVE. 

PAST  TENSE. 

PAST  PART. 

springe^  spring, 

sprang, 

sprungen,  -et,  -ne, 

sprceklce^  burst, 

sprak. 

sprukJiSn,  -et,  -ne, 

stihke^  sting,  pierce, 

stak. 

stukken,  -et,  -ne. 

stjcele^  steal, 

stjal, 

stjaalen,  -et,  -ne. 

svinde,  vanish. 

svandt, 

svunden,  -et,  -ne. 

S7/nge,  sing, 

sang. 

sungen,  -et,  -ne. 

82/nJce,  sink. 

sank, 

sunken,  -et,  -ne. 

tie,  be  silent. 

taug. 

tiet. 

trceffe,  hit. 

traf. 

truffen,  -et,  -ne. 

tvinde,  twine. 

tvandt. 

tvunden,  -et,  -ne. 

tvinge,  force, 

tvang. 

tvungen,  -et,  -ne. 

vinde,  win. 

vandt. 

vunden,  -et,  -ne. 

vcere,  be,  Pres.  er,  is 

,  var, 

vceret. 

2d  Class  has  aa  in  the  past  tense  : 
ligge,  lie,  laa,  ligget. 

se^  see,  saa,  seet,  -de. 

cede,  eat,  aad,  cedt,  -e. 


2>d  Class  has  e  in 

the  past  tense : 

hide,  bite. 

bedCe}, 

bidt,  -e. 

hlive,  become,  be. 

hlev(^e~). 

dleven,  -et,  -ne. 

drive,  drive,  urge. 

drev(e), 

dreven,  -et,  -ne. 

glide,  glide. 

gled(e), 

gleden,  -et,  -ne. 

gnide,  rub, 

gned^e'). 

gneden,  -et,  -ne, 

grihe,  grasp. 

greb(e}. 

greben,  -et,  -ne. 

hedde,  be  called. 

hed. 

hedt. 

knihe,  pinch. 

kneb(e). 

kneben,  -et,  -ne. 

lide,  suffer. 

ledie^. 

lidt,  -e. 

pibe,  whistle, 
3 

peb(e). 

peben,  -et,  -ne. 

M 

ETYMOLOGY. 

INFINITIVE. 

PAST  TENSE. 

PAST  PART. 

ride,  ride, 

red^e). 

reden^  -et,  -ne. 

rive,  tear, 

rev{e'). 

reven,  -et,  -ne. 

sJcride,  proceed, 

skredQe), 

sJcreden,  -et,  -ne. 

shrige,  scream, 

skreg{e). 

sJcregen,  -et,  -ne. 

sJcrive,  write. 

skrev{e). 

shreven,  -et,  -ne. 

slihe,  grind, 

sleh(e). 

slehen,  -et,  -ne. 

slide,  toil,  wear, 

sled{e). 

slidt,  -e. 

snige,  sneak. 

sneg{e). 

snegen,  -et,  -ne. 

stige,  ascend. 

steg{e). 

stegen,  -et,  -ne. 

stride,  strive. 

stred{e). 

stridt,  -e. 

svide,  singe, 

sved(e). 

sveden,  -et,  -ne. 

svige,  defraud. 

sveg(^e). 

svegen,  -et,  -ne. 

trine,  step. 

tren(e~). 

trinet. 

vige,  yield. 

veg{e). 

vegen,  -et,  -ne. 

vride,  wring. 

vred{e). 

vreden,  -et,  -ne. 

4ith  Class  has  i  in  the  past  tense  : 
faae,  receive,  fik,  faaet. 

gaa,  go,  gik,  gaaet,  -ede. 


5th  Class  has  o  in  the  past  tense : 


drage,  draw, 

drogue). 

drag  en,  -et,  -ne. 

fare,  rush,  start. 

foer. 

far  en,  -et,  -ne. 

holde,  hold, 

holdt, 

holdt,  -e. 

jage,  hunt, 

JogCe}, 

jagen,  -et,  -ne. 

Icomme,  come. 

kom, 

kommen,  -et,  -ne 

lade,  let, 

lodie). 

ladet. 

le,  laugh. 

lo. 

leet. 

slaa,  beat. 

slogQe'), 

slaaet,  -ede. 

sove,  sleep. 

80V, 

sovet. 

STEONG  CONJUGATIOiST. 


35 


INFINITR'E. 

PAST  TENSE. 

PAST  PART. 

staa^  stand, 

8tod(^e)^ 

staaet,  -ede. 

svcerge^  swear. 

svor(^e), 

svoren,  -et,  -ne. 

tage^  take, 

tog(e), 

tagen,  -et,  -ne. 

Qth  Class  has  o  in  the  past  tense 

hryde^  break, 

brdd(e}, 

brudt,  -e. 

hyde^  offer, 

bodQe'), 

buden,  -et,  -ne. 

flyde^  flow, 

flod^e). 

flydt,  -e. 

flyve,  fly, 

floi. 

floien,  -et,  -ne. 

fnyse,  chafe, 

fnos, 

fnyst. 

fryse,  feel  cold. 

fros(e'), 

frosen,  -et,  -ne. 

fyge,  drift. 

fogie). 

foget. 

gyde^  pour  out, 

godie). 

gydt,  -e. 

gyse^  shudder. 

gos  or  gyste. 

gyst. 

Myve^  climb, 

kldv{e). 

Movet,  -ede. 

J^ryhe^  creep, 

Aro5(e), 

kroben,  -et,  -ne. 

lyde^  sound, 

lodCe}, 

lydt. 

lyve^  lie. 

lot, 

loiet. 

nyde^  enjoy. 

no  die)  ^ 

nydt,  -e. 

nyse^  sneeze, 

no's, 

nyst. 

ryge^  smoke, 

rogCe}, 

roget. 

snyde^  cheat,  snuff. 

snod, 

snydt. 

stryge^  iron,  stroke. 

strog, 

strogen,  -et,  -ne. 

§  34.  Some  verbs  are  weak  as  transitives  and  strong 
as  intransitives,  as :  at  brcekke,  to  break ;  jeg  brcekker, 
brcekkede,  har  brcekket  min  Spaserestok  (cane).  Here  the 
verb  is  transitive  and  weak,  but  when  I  say  :  Min  Spad- 
serestok  brak,  or,  er  brukken,  the  verb  is  intransitive  and 


strong. 


^6  ETYMOLOGY. 

§  35.  The  following  sentences  may  serve  to  indicate 
some  peculiarities  of  the  Norwegian  -  Danish  construc- 
tion: 

tTeg  vil  til  at  shrive^  I  am  going  to  write. 

Jeg  vilde  til  at  shrive^  I  was  going  to  write. 

Jeg  skriver  iJcke,  I  do  not  write. 

Skriv  dog  endelig,  Do  write. 

Jeg  er  fair  dig  med  at  shrive,  I  have  done  writing. 
§  36.     The  impersonal  verbs  take  det  or  der  before 
the  verb,  as  JDet  regner,  it  rains;  der  er,  there  is. 

Several  impersonal  verbs  can  be  used  personally,  as : 
Detfryser,  it  freezes  j/e^  fryser,  I  feel  cold. 

7.      ADVERBS. 

Some  adverbs  are  susceptible  of  comparison,  namely 
those  which  are  derived  from  the  neuter  of  the  adjec- 
tives, and  some  that  terminate  in  e,  as:  hoit,  highly, 
hoiere,  hoiest  or  hoist,  ofte,  often,  oftere,  oftest.  Some  ad- 
verbs derive  their  comparatives  and  superlatives  from 
other  words  than  the  positive  (vide  §  17),  as:  ilde,  badly, 
voerre,  voerst;  vel,  well,  bedre,  hedst;  gjerne,  willingly, 
hellere,  heist. 

8.      PEEPOSITIONS. 

Some  prepositions  when  compounded  with  verbs,  can 
only  be  used  as  a  prefix  thereto,  as:  an -mode,  to  ask; 
some  others  may  be  used  either  as  prefixes,  compounded 
with  the  verb,  or  separately  after  it,  as:  fra-falde,  to 
give  up,  ox  falde  fra. 


CONJUNCTIONS.  37 

When  the  preposition  for  is  prefixed  to  a  verb,  an  e 
is  added  to  it,  as:  fore-give^  to  allege,  fore-komme^  to 
prevent. 

9.      CONJUNCTIONS. 

Some  conjunctions  are  also  used  as  adverbs  and  pre- 
positions, as :  for.  1.  Jeg  liar  ikke  seet  ham  for  (adverb), 
I  have  not  seen  him  before ;  2.  For  Sgndjloden,  (pre- 
position), before  the  deluge;  3.  Han  kom  for  man  ven- 
tede  ham  (conjunction),  he  came  before  he  was  expected. 

10.      INTERJECTIONS. 

Expressions  of  wonder  are :  ih  !  ha  !  ho  !  of  pain :  au  ! 
of  grief:  ak!  o!  of  contempt :/«/ /  of  calling:  hei!  of 
joy:  heisa/ 


38  SYNTAX. 


III.     SYNTAX. 


1.      THE  CONSTRUCTION  OF  SENTENCES. 

§  37.  The  word  on  which  the  emphasis  is  laid,  is 
generally  the  first  in  the  sentence,  as:  Aldrig  skal  jeg 
glemme  Dig^  I  shall  never  forget  you.  N^ste  Uge  he- 
gynder  han^  he  commences  next  week. 

§  38.  The  Possessive  is  placed  before  the  thing  or 
person  possessed,  as:  Faderens  Hus^  the  house  of  the 
father.  Sometimes  the  Possessive  is  expressed  by 
means  of  prepositions,  either  by  a/",  or  by  til^  as :  Son 
af  Kongen^  Soster  til  Manden. 

§  39.  The  Subject  of  a  sentence  is  generally  placed 
hefore  the  Predicate,  but  sometimes  it  is  placed  after 
it,  or  in  compound  tenses  after  the  auxiliary  verb, 
namely : 

a. — When  the  subordinate  sentence  precedes  the 
principal,  as :  Ba  Morgenen  gryede^  eeiste  han,  when 
the  morning  dawned,  he  departed.  Da  Klokken  slog  12, 
HAVDE  HAN  udaandet^  when  the  clock  struck  12,  he  had 
expired. 

h. — When  the  sentence  is  interrogative  or  optative, 
indicating  some  doubt  or  condition,  as :  Naar  reiser  de 
til  Europa?  when  will  you  go  to  Europe?  Vidste  jeg 
det,  VILDE  JEG  vcere  tilfreds,  if  I  knew  it,  I  should  be 
contented. 

c, — After  the  unaccented  particle  der,  as :  der  gih  en 
Breng  forhi,  a  boy  passed  by. 


OF  THE  ADJECTIVES.  39 


OF  THE  ADJECTIVES. 


§  40.  Some  adjectives  take  nouns  or  pronouns  as  a 
supplement,  which  is  sometimes  put  in  the  objective 
case,  sometimes  connected  by  the  preposition /or,  while 
the  English  in  such  connection  use  the  preposition  to^  as : 
Det  er  hehageligt  FOR  ham^  or  det  er  ham  hehageligt^  it 
is  agreeable  to  liim. 

Such  is  the  case  with  the  following  adjectives : 
hehagelig^  pleasant,  agree-   mulig^  possible, 

able,  naturlig^  natural, 

hekjendt^  known,  wy,  new, 

besvosrlig,  cumbrous,  bur-  ngttig,  profitable,  useful, 

densome,    troublesome,   nodvendig,  necessary, 

importunate,  passende,  appropriate,  suit- 

eiendommelig^  peculiar,  able, 

proper,  skadelig^  detrimental,  ob- 

fordelagtig^  advantageous,       noxious,  injurious. 
fordcervelig^  pernicious,         tjenlig^  expedient,  service- 
forhadt^  hateful,  odious,  able, 

gavnlig^  beneficial,  unyttig^  useless, 

indlysende^  obvious,  velkommen,  welcome, 

kjcer^  dear,  vcesentlig,  material. 

§  41,  Other  adjectives  take  nouns  or  pronouns  after 
them,  connected  by  the  preposition  imod,  where  the 
English  use  the  preposition  to^  as:  venlig  imod  ham^ 
affable  to  him. 

Such  is  the  case  with  the  following : 
artig^  courteous,  hillig^  equitable. 

harmJijertig^  charitable,         faUh^  false. 

merciful,  fiendtlig^  hostile,  inimical, 


40 


SYNTAX. 


forekommende,comi^lsiisiint,  overbcerende^  indulgent. 
forrmdersk^  treacherous,       retfmrdig^  just, 


gavmild^  liberal, 
gjenstridig^  refractory, 
god^  kind, 
grov^  rude, 

gunstig^  favorable,   propi- 
tious, 
haardnakJcet,  obstinate, 
hoflig,  polite,  civil, 
kold^  cold, 

li/dig,  dutiful,  obedient, 
mistroisk^  mistrustful. 


streng,  severe, 
taknemmelig,  thankful, 
iro,  faithful,  loyal, 
uharmhjertig,  merciless, 
ufolsom^  insensible. 
ulgdig,  disobedient, 
utro,  unfaithful, 
uvenlig^  unkind,  disobUging, 

ungracious. 
venlig^  affable, 
venskabelig,  friendly, 
gracious, 

§  42.  Other  adjectives  take  nouns  or  pronouns  after 
them  connected  by  the  preposition  med^  while  the  Eng- 
lish use  the  preposition  to^  as :  heslcegtet  med  ham,  cog- 
nate to  him. 

Such  is  the  case  with  the  following : 
heslcegtet,  cognate,  parallel,  parallel, 

fortrolig,  private,  samtidig,  coexistent,cocval, 

ligegjceldende,  tantamount,        contemporary, 
overenstemmende,  conform,    stemmende,  congenial, 
conformable,  congruous,    vforenelig,  imcompatible, 
consonant, 

§  43.  Other  adjectives  take  nouns  or  pronouns  after 
them  connected  by  various  prepositions,  efter,  for,  i, 
med,  om,  over,  paa,  til,  ved,  while  the  English  in  such 
connection  use  the  preposition  of,  as :  hegjcerlig  efteb 
Penge,  covetous  of  money. 


OP   THE  PRONOUNS.  41 

Sucli  is  tlie  case  with  the  following : 

agtsom  paa,  aware  of,  misundelig  paa^  (over),  envi- 
hangefor,  afraid  of,  fearful       ous  of,  jealous  of, 

of,  shy  of,  omhyggelig  med,  careful  of, 

hegjcerlig  efter,  covetous  of,  opmcerhsom paa,  Avatchf ul  of, 

eager  of,  shamfuld  over,  ashamed  of, 

hlottetfor^hnTe  of,  destitute  skjodeslos  med,  negligent  of, 

of,  shyldig  %  guilty  of, 

fastlioldende  ved,  tenacious  torn  paa,  empty  of,  void  of, 

of,  uhekymret  om,    fearless   of, 
forelsJcet  ^,  enamored  of,  careless  of, 

frugtbar  paa,  fertile  of,  uskyldig  ^,  mnocent  of, 

glad  over,  glad  of,  utaalmodig   over,    impatient 
indtagew  i,  fond  of,  of, 

{stand  til,  capable  of,  uvidende  om,  ignorant  of, 
Icengselsfuld  efter,  desirous  vispaa,  certain  of, 

of,  cergjerrig  efter,  ambitious  of. 


6,      OF  THE  PRONOUNS. 

§  44.  When  a  personal  pronoun  comes  immediately 
after  det  er,  it  is,  the  objective  case  is  used,  as :  Det  er 
mig.  Dig,  ham,  hende,  08,  Eder,  dem.  It  is  I,  thou,  he, 
she,  we,  you,  they. 

§  45.  The  personal  pronoun  det  is  often  used,  when 
the  Enghsh  use  so,  as :  Hvo  fortalte  Dig  det  ?  who  told 
you  so? 

§  46.  The  relative  pronoun  som  does  not  take  any 
preposition  before  it,  but  a  preposition  may  be  put  after 
it,  at  the  end  of  the  sentence,  as :  Han  er  en  Mand  sOM 
Du  kan  stole  PAA,  he  is  a  man  on  whom  you  may  rely. 


42  SYNTAX. 

§  47.  The  relative  pronoun  der  is  used  only  as  the 
Subject  of  a  proposition,  as;  Det  er  et  snildt  Barn^  der 
opforer  sig  vel,  it  is  a  nice  child,  which  behaves  well. 

4.      OF  THE  VERBS. 

§  48.  Some  Verbs  take  Nouns  after  them,  connected 
by  the  prepositions /cr  or  om,  while  the  English  in  such 
connection  use  the  preposition  o/,  as :  anhlage  en  for 
Logn^  accuse  one  of  falsehood. 

Such  is  the  case  with  the  following : 
advare  om^  warn  of,  minde  om,  admonish  of,  re- 

anklagefor,  accuse  of,  im-       mind  of, 

peach  of,  traduce  of,  7nistcenke  for^  suspect  of, 

hedrage  for^  cheat  of,  de-  overbevise   om,  convince   of, 

fraud  of,  convict  of, 

befrifor,  ease  of,  rid  of,        reuse for^  clear  of, 
frikjendefor,  acquit  of,        underrette   om^  apprise  of, 
Jielbredefor^  cure  of,  advise  of,  inform  of, 

lettefor^  lighten  of, 

§  49.  The  Present  Infinitive  is  used  after  preposi- 
tions, where  the  English  use  the  Present  Participle^ 
as :  Han  ernmrer  sig  ved  at  save  Ved^  he  supports  him- 
self by  sawing  Avood.  Hun  blev  hange  VED  AT  hore 
Larmen^  she  was  afraid  at  hearing  the  alarm. 


EEIklAKKS   ON   SPELLING.  48 


Remarks  on  Spelling.  —  While  conversing  with  Americans  about 
the  Norwegian-Danish  language,  I  have  heard  them  complain  of  the 
many  /on^'  words  and  the  many  consonants  put  together  in  divers  words, 
as ;  Enevo/</jwagt,  'Foringsskiibf  Law^/j/ader,  La^wTjwand,  Ugjemi«^j»/and. 
To  obviate  this  complaint  in  regard  to  the  Compound  Nouns  and 
make  the  reading  of  them  more  easy  to  Americans,  I  have  divided  them 
—  when  composed  of  two  Nouns  —  into  their  component  elements  by 
means  of  a  hyphen,  although  the  practice  of  writing  the  compounded 
words  connectedly  now  prevails  in  Norwegian-Danish. 

The  so-called  silent  e  I  have  not  used,  except  in  cases  where  it  might 
serve  the  student  as  a  help  to  distinguish  various  words,  which  often  are 
spelled  alike  but  have  nothing  else  in  common,  as  :  en^  an  ;  ecn^  one  ;  — 
fan,  few  \faae,  to  get ;  — fo}\  for  ;  foer,  past  tense  of  fare^  to  start ;  —  naaty 
when  ;  naaer^  Present  of  naa,  to  reach;  —  var^  was  ;  vaer^  r.ware;  —  z/m, 
by  ;  veed^  Present  of  vide,  to  know. 


44 


IDIOMS. 


IDIOMS. 


Han  bar  en  poetisk  Aare^ 

Fra  Morgen  til  Aften, 
Han  trykker  Almanakker, 
Det  angaar  ikke  Dem, 
Han  reiser  med  Apostlernes 

Heste, 
Fra  Arilds  Tid, 

At  fore  En  hag  Lgset, 
Han  har  mange  Aar  paa 

Bagen, 
Han  satte  sig  paa  Baghe- 

nene^ 
At  harhere  En, 
At  gaa  i  Barfidommen, 
Han  liar  Ben  i  Panden, 


He  has  some  talent  for  poe- 
try. 
From  morning  till  7iight. 
He  is  telling  stories. 
It  is  none  of  your  husiyiess. 
He  is  traveling  on  foot. 

From  time  immemorial. 

To  deceive  a  person. 

He  is  well  stricken  in  years. 

He  proved  refractory. 

To  cheat  one. 

To  be  in  his  dotage. 

He  is  sharp. 


Han  tog  Benene  paa  Nak-   He  took  ^o  te  ^eeZs. 


He  will  call  upon  you. 

To  snuh  one. 

He  throws  dust  in  my  eyes. 

2^Ae  tables  are  turned. 
To  speak  out. 
He  drew  Azs  sword. 
He  ^ms  too  high. 


Han  vil  hesoge  Dem, 

At  5z(?e  En  af 

Han   ssetter  mig  Blaar  i 

Oinene, 
Bladet  har  vendt  sig, 
Attage  Bladet  fra  Munden^ 
Han  trak  blank, 
Han  spsender  Buenior  hoit, 
At  vaere  i  bundlos  Gjseld, 


To  be  deeply  in  debt. 


IDIOMS.  45 

At  hoere  Nag  til  En,  To  have   a  grudge   against 

one. 

Han  har  traadt  sine  Borne-  He  is  no  chicken, 

sko, 

Han  vil  ikke  voere  Dreng  He  will  not  be  jonrfag. 

for  Dig, 

Prsedike  for  dove  Oren^  To  preach  to  the  wind. 

Han  saetter  Huset  paa  En-  He  turns  the  house  out  of 

de,  the  windoiv. 

En  erkedum  Streg,  A  great  piece  of  folly. 

Atfaae  En  til  at  le,  grsede,  To  make  one  laugh,  cry. 

Ybinfaidt  i  Afmagt^  ^he  fainted  away. 

Han  er  falden  paa  at  gifte  He  has  taken  it  into  his  head 

sig,  to  marry. 

At  fare  med  Usandhed,  To  tell  stories. 

Lade  Fern  vcere  lige,  To  care  about  nothing. 

Ikke  vsere  ved  sine  fulde  Not  to  be  in  the  right  senses. 

Fern, 

Saa  frisk  som  en  Fisk^  As  sound  as  a  roach. 

J  eg  maa  forst  hlive  fcerdig,  I  shall  have  done  first. 

Af  forste  Skuffe,  Of  the  best  quality. 

Lade  Naade  gaafor  Ret,  To  temper  justice  with  mercy 

Jeg  kan  ikke  gaa  ind  paa  I  camiot  accede  to  this, 
det, 

I  fuld  G-alop,    '  Whip  and  spur. 

Hvor  gjcelder  Heisen,  Whither  are  you  going. 

At  give  Fienden  det  glatte  To  give  the  enemy  a  broad- 
Lag,  side. 


46 


IDIOMS. 


Han  vil  slaa  det  i  Qlemme-   He  will  consign  it  to  oblivion 

hogen^ 
Blive  Groes-rytter^  To  be  unhorsed. 

Bide  i  Grcesset,  To  bite  the  dust, 

Han  lover  Guld  og  gronne   He  promises  wonders. 

Skove, 
Ssette  Guld-laas  for  Mun-   To  bribe  a  man. 

den  paa  En, 


I  en  Haande  -  vending., 

Over  Sals  og  Hoved^ 

At  stryge  Noget  over  med 

en  Hare  -fod^ 
At  have  Uret^ 
Hel  og  holden., 
Han  hilser  paa  dem, 
At  holde  for  ved  enliver 

Leilighed, 
Han  holder   Stand  mod 

Ulykken, 
De  var  hos  mig  igaar, 

Gjore  sine  Hoser  gronne^ 
At  lade  En  Noget  hore^ 


In  a  trice. 

Over  Aeac?  and  ears. 

To  do  a  thing  carelessly. 

To  5e  wrong. 

Safe  and  sound. 

He  5(??^^s  ^0  you. 

To  5e  ^A^  scapegoat  on  ev- 
ery occasion. 

He  bears  up  against  misfor- 
tune. 

You  called  at  my  house  yes- 
terday. 

To  curry  favor. 

To  cast  in  one's  teeth. 


At  gjore  Kaal  paa  Noget, 
HMnhan  det  paa  sine  Fin- 

gre, 
Slaa  klik^ 


To  destroy  something. 

She  has   it  at  her  fingers' 

ends. 
To  miss  fire. 


Atkomme  ud  afKlemmen,   To  get  out  of  the  scrape. 
Det  er  Alt  klappet  og  klart^   It  is  all  right. 


IDIOMS. 


47 


Komme  hag  paa  En, 
At  give  kort  BesJced, 
Han  er  i  Kost  der^ 
Krage  -  tceer^ 
Vsere  i  Kridt-huset, 
Hun  gav  ham  Kurven, 

Det  lakJcer  ad  Aften, 
At  faa  en  lang  Ncese^ 
Hun  liar  lange  Fingre, 
At  give  En  lige  for  lige^ 

At  liggefor  Doden^ 

Han  har  ingen  jEre  i  Livet^ 

Han  vil  Dig  til  Livs^ 

Det  er  lovlig  varmt, 
Lykke  paa  Reisen, 
Paa  Lykke  og  Fromme^ 
At  lyse  Velsignelsen, 

Indtil  den  lyse  Dag^ 
-Jeg  Icegger  mit  Brev  sam 

men^ 
At  IcBse  tilhords, 
Det  er  ikke  at  lobe  til, 
Hesten  lob  lyhsk. 
At  lose  en  Knude, 


To  steal  upon  one. 

To  cut  the  matter  short. 

He  boards  at  that  house. 

A  bad  handwriting. 

To  be  the  favorite  of  one. 

She  gave  him  the  mitten. 

Evening  is  drawing  near. 

To  be  disappointed. 

She  is  pilfering. 

To  pay  one  hack  in  his  own 
coin. 

To  he  at  death'' s  door. 

He  is  utterly  devoid  of  honor. 

He  wants  to  pick  a  quarrel 
with  you. 

It  is  rather  hot. 

A  pleasant  journey. 

At  random. 

To  pronounce  the  benedic- 
tion. 

Till  broad  daylight, 

Ifold  up  my  letter. 

To  say  grace. 

It  is  not  to  he  done  in  a  hurry. 

The  horse  ran  away. 

To  untie  a  knot. 


Han  er  Mandfor, 
Frisk  Mod, 


He  is  capable  of. 
Cheer  up. 


48 


IDIOMS. 


Det  modscetter  jeg  mig, 
Mon  han  lever  endnu, 
At  spille  for  MorsJcah, 
At  gjore  en  Mi/g  til  en  Me- 
phant, 


I  object  to  that. 
1  wonder  if  he  is  still  alive. 
To  play  for  love. 
To  make  mountains  of  mole- 
hills. 


At  overgive  sig  paa  Naade   To  surrender  at  discretion. 

og  Unaade^ 
Jeg  kjender  hans  Natur^       I  know  his  humor. 
At  lukke  Doren  for  Noesen  To  shut  the  door  in  one's 


af  En, 

Det  har  ingen  Nod^ 


face. 
1^0  fear  of  that. 


At  gyde  Olie  i  Ilden,  To  add/iteZ  to  the  flames. 

Jeg  vil  gjore  Dem  min  Op-   I  will  wait  on  you. 
vartning^ 


Paa  Norsk, 
Langtpaa  Dagen, 
At  vsere  vred  paa  En, 
At  gaa  paa  Jagt, 
Skyde  Papegoien^ 
At  passe  sig  selv, 
At  gifte  sig  Penge  til, 
Stiv  som  en  Pind^ 
Plads  der ! 
Poise  - snak^ 


In  Norwegian. 

Late  in  the  morning. 

To  be  angry  with  one. 

To  go  a  hunting. 

To  he  lucky. 

To  mind  his  own  business. 

To  marry  di  fortune. 

Stiff  as  a  poker. 

Make  way  ! 

Balderdash. 


Tre  Dage  i  Bad,  Three  days  running. 

Holde  ren  Mund^  To  keep  a  secret. 

Haarene  reiste  sig  paa  hans  His  hair  stood  on  end. 
ffoved, 


IDIOMS. 


49 


Rub  og  Stuhy 

Han  har  en  Bcev  bag  Oret, 

At  seile  med  Dampskibet, 
Det  er  kun  til  at  se  paa^ 
Hvor  han  skaber  sig, 

Det  er  stor  Shade, 

Dig  sker  Din  Ret, 

Han  eier  ikke  en  SkilUng, 

At  holde  sig  i  Skindet, 

Tre  Skridt  fra  Livet, 

At  have  en  Skrue  los, 

At  skyde  G-jenvei, 

At  skyde  skarpt, 

At  slaa  sig  til  Drik, 

De  maa  slaa  Noget  «/, 

At  slaa  stort  paa, 

Man  taler  saa  smaat  om, 

At  S36tte  Smag  paa, 

At  smore  En  om  Munden, 

At  smore  ITaser, 

Han  snakker  op  ad  Vcegge, 

ned  ad  Stolper, 
Han  er  kommen  paa  det 

sorte  Brcet, 
At  byde  En  Spidsen, 
Han  spidsede  Oren, 
At  spille  Bankerot, 
Skibet  sprang  i  Lvften, 
4 


Bag  and  baggage. 
He  is  a  sly  fellow. 

To  go  by  the  steamer. 

It  is  only /or  show. 

What  a  fool  he  makes  of  him- 
self 

It  is  a  thousand  pities. 

It  serves  you  right. 

He  is  not  worth  ?i  farthing. 

To  keep  quiet. 

Keep  your  distance. 

To  be  craekbrained. 

To  makQ  a  short  cut. 

To  fire  with  ball  and  shot. 

To  take  to  drinking. 

You  must  lower  your  price. 

To  cut  a  great  dash. 

It  is  whispered. 

To  give  Q.  flavor. 

To  amuse  one  with  fair 
words. 

To  take  to  one^s  heels. 

He  talks  nonsense. 

He  is  fallen  into  disgrace. 

To  make  head  against  one. 
He  pricked  up  his  ears. 
To  fail. 
The  ship  blew  up. 


50  IDIOMS. 

De  ere  paa  spcendt  Fod^        There  is  a  coolness  between 

them. 
Det  vil  snart  sporges^  It  will  soon  tahe  wind. 

At  staa  i  Anseelse,  To  enjoy  consideration. 

-    Paa  staaende  Fod^  Off  hand. 

..'   At  holde  En  Stangen^  To  cope  with  one. 

At  falde  i  Staver^  To  be  struck  with  astonish' 

ment, 
--  At  stikke  Hovederne  sam-  To  lay  heads  together, 
men, 
At  lade  En  i  Stihken^  To  leave  one  in  the  lurch, 

Han  lever  paa  en  §tor  Fod,   He  lives  in  grand  style. 
Han  kan  ikke  styre  sig,         He  cannot  keep  his  temper. 
Han  styrter  sig  i  Gjseld,        He  runs  into  debt. 
Det  svarer  iJcke  til  min  For-   It  falls  short  of  my  expec- 

ventning,  tation. 

Det  svier  i  hans  Pung.,  He  must  smart  for  it. 

Soette  En  et  xfor  et  u,  To  deceive  one. 

At    drive    for   Takhel    og   To  scud  under  hare  poles, 

Toug^ 
At  faae  Skam  til  Tak,  To  get    blame   instead    of 

thanks. 
At  have  to  Udveie^  To  have  two  strings  to  one^s 

how, 
Jeg  er  ham  en   Torn  i  Oi-   I  am  an  eyesore  to  him. 

nene^ 
Uveiret  trah  over,  The  storm  hlew  over. 

Hans  Toender  lobe  i  Yand,    His  mouth  waters. 

Ud  med  Sproget!  Speak  out! 


IDIOMS.  51 

Saa  vil  101  vsere  ude^  Then  there  will  he  a  great 

trouble. 
At  Isere  udenad,  To  learn  hi/  heart. 

Den  hele  udslagne  Dag,        The  livelong  day. 
En  underlig  En,  An  odd  fish. 

At  komme  under  Veir  med   To  get  the  scent  of  anything. 

Noget, 
Hvad  ial  Verden  vil  han?   What  in  the  name  of  wonder 

does  he  want? 
Gaa  videre!  Go  on! 

Vidt  og  hredt^  Far  and  wide. 

Den  ene  Villighed  er  den   One  good  turn  deserves  an- 

anden  vserd,  other. 

At  slaa  Noget  hen  i  Vind  To  make  light  of  a  thing. 

og  Veir, 
En  vis  Mand,  Mr.  such  an  one. 

At  ssette  En  en  Vox-ncese   To  deceive  one. 

paa, 
Lac?  vcere  !  Leave  off! 

Give  En  et  Ogenavn,  To  call  one  names. 

At  gaa  En  under  Oine,  To  flatter  a  person. 

At  finde  Naade   for    Ens  To  find  favor  in  one's  sight. 

Oine, 

Han  holder  Orene  stive.  He  keeps  up  his  courage. 


52  PROVERBS. 


PROVERBS. 

At  spare  paa  Skillingen  og  To  be  penny  wise  and  pound 

lade  Daleren  gaa,  foolish. 

At  have  en  Hone  at  plukke  To  have  a  crow  to  pick  with 

med  En,  one. 

Borrig  skaffer  Sorrig,  He  that  goes  bono  wing,  goes 

sorrowing. 

Den,  der  kommer  forst  til  First  come,  first  served. 

Molle,  faaer  forst  malet. 

Den,    som    ler    sidst,   ler  Better  the  last  smile,  than 

bedst,  the  first  laugh. 

Drukken    Mand    taler   af  What    soberness    conceals, 

Hjertens  Grund,  drunkenness  reveals. 

En  Fugl  i  Haanden  er  be-  A  bird  in  the  hand  is  worth 

dre  end  ti  i  Luften,  two  in  the  bush. 

Han   bserer    Kappen    paa  He  wears  two  faces  under 

begge  Skuldre,  one  hood. 

Han    har  sin  Naese    alle-  He  pokes  his  nose  into  every 

vegne,  corner. 

Krage  soger  Mage,  Birds  of  a  feather  flock  to- 
gether. 

Liden    Tue    vselter    stort  Little  strokes  fell  great  oaks. 

Laes, 

Liden    Draabe    huler    en  Small  rain  lays  a  great  dust. 

Sten, 

Mange  Baekke  smaa  gjor  Many  a  little   makes    a 

en  stor  Aa,  mickle. 

Mennesket  spaar,  Gud  raa-  Man  proposes,  God  disposes. 

der, 


PROVERBS.  58 

NaarKattenerborte,sprin-  When  the  cat  is  away,  the 

ger  Musen  paa  Bordet,  mice  will  play. 

Nod  biyder  all  Love,  Necessity  has  no  law. 

Saa  mange    Hoveder,  saa  Many  men,  many  minds. 

mange  Sind, 

Som  Herren,  saa  Tjeneren,  Like  master,  like  servant. 

Som  man  saar,  skal  man  Do  well,  and  have  well. 

hoste, 

Stormsend  og  Narre  have  Lords  and  fools  may  speal? 

frit  Sprog,  freely. 

Udaf  Syne,  udaf  Sind.  Out  of  sight,  out  of  mind. 

Vel  begyndt  er  halv  fuJd-  WeE  begun  is  half  done. 

endt, 


READER. 


I.    HISTORICAL  SKETCHES  AND  TALES. 


1.      NORGE  FOR  1000  AAR  SIDEN. 

{Norway  a  Thousand  Years  ago) 

I  Aaret  863  efter  Christum  fulgte  Harald  sin  Fader 
Halfdan  Svarte  som  Konge  over  den  sydostlige  Del  af 
Korge.  De  vestlige  og  nordre  Dele  vare  styrede  af  en 
Msengde  Smaakonger,  af  hvilke  enhver  var  uaf  hsengig 
inden  sit  District.  Efter  hvad  Snorre  Stmiesons  Sagaer 
fortselle,  vilde  Harald  rimeligvis  have  vaeret  tilfreds  med 
sin  Del  af  Landet,  hvis  han  ikke  var  bleven  forelsket  i 
en  Prindsesse  ved  Navn  Gyda.  Han  skikkede  Sende- 
bud  til  hendes  Fader  for  at  begjsere  hende  til  iEgte ; 
men  hun  svarede,  at  hun  ikke  vilde  kaste  sig  selv  bort 
ved  at  gifte  sig  med  en  Konge,  som  herskede  kun  over 
nogle  faa  Districter.  "Deter  underligt,"  sagde  hun, 
"at  ingen  Konge  i  Norge  vil  underlsegge  sig  det  hele 
Land,  saaledes  som  Kong  Gorm  i  Danmark  og  Kong 
Erik  i  Upsal  have  gjort.  Sig  Kong  Harald  disse  mine 
Ord:  Jeg  vil  kun  paa  den  Betinglse  blive  hans  Hustru, 
at  han  forst  underlsegger  sig  hele  Norge ;  thi  kun  da  kan 
han  kaldes  Konge  over  et  Folk." 

Da  Sendebudene  kom  tilbage  til  Kong  Harald  og 


NOKWAY  A  THOUSAND  YEAES  AGO.  55 

sagde  ham  Prindsessens  Svar,  udbrod  ban :  "  Hun  har 
mindet  mig  om  Noget,  som  det  forundrer  mig,  at  jeg 
ikke  for  har  tsenkt  paa.  Og  nu  gjor  jeg  et  hoitideligt 
Lofte,  at  jeg  ikke  vil  klippe  mit  Haar,  for  jeg  har  un- 
derkastet  mig  hele  Norge,  eller  er  falden  under  Forso- 
get  derpaa."  Saa  samlede  han  sin  Hser,  gik  over  Dovre 
og  erobrede  Districterne  omkring  Throndhjem.  Der- 
paa gik  han  imod  Kongerne  paa  Vest-kysten.  Efter 
mange  Slag  lykkedes  det  ham  endelig  i  Aaret  872  at 
knsekke  de  forenede  Smaakongers  Magt  i  Slaget  ved 
Hafursfjord;  han  blev  saaledes  Enekonge  i  Norge. 
Han  paalagde  da  Land  -  eierne  nye  Tyngsler  og  fordrede 
af  dem,  at  de  skulde  gjore  ham  Tjeneste,  saaledes  som 
Skik  var  i  andre  europseiske  Lande.  Nordmaendene, 
som  elskede  deres  Frihed  hoit,  bleve  herover  meget 
misfornoiede,  og  en  stor  Msengde  af  dem  forlod  med 
Familie  og  Gods  Landet.  De  fleste  droge  til'  Island, 
som  dengang  var  ubeboet ;  Andre  til  Orken-,  Shetlands- 
og  Fser-Oerne.  Saaledes  bleve  disse  ode  Egne  Boste- 
det  for  kjekke  og  stolte  norske  Familier. 

Det  er  en  mserkelig  Kjendsgjerning,  at  Islsenderne,  ef- 
ter saaledes  at  have  skiftet  Hjem-land,  viste  sig  helt  for- 
skjellige  fra  de  andre  norske  Emigranter.  Hine  bleve 
nemlig  fremragende  i  Handel  og  Lserdom ;  de  forfattede 
mange  af  Sagaerne,  og  blandt  dem  fandtes  de  fleste  af 
de  Skjalde,  der  holdtes  saa  hoit  i  ^re  ved  de  nordeu- 
ropseiske  Hoifer.  De  bevarede  ogsaa  deres  Fsedres 
Somands  -  dygtighed,  hvorved  de  i  Tidens  Lob  opdagede 
Gronland  og  Nord  -  amerika.  Indvaanerne  paa  Orken- 
og  Shetlands  -  Oerne  derimod  vare  meget  hengivne  til 
Vikinge-tog  eller  So-roveri  og  plyndrede  endog  paa 


56  EEADEK. 

Norges  Kyster.  Kong  Harald  blev  forbittret  herover 
og  seilede  med  mange  Skibe  til  Orken-  og  Shetlands- 
Oerne,  hvor  ban  anrettede  et  stort  Nederlag  blandt  Vi- 
kingeme.  Senere  udgav  ban  en  Lov,  bvorved  ban  satte 
strenge  Straffe  for  So-roveri  paa  Norges  Kyster.  Rolf, 
en  Son  af  Ragnvald  Jarl  paa  Sondmore,  plyndrede  ikke- 
destomindre  paa  Norges  sydvestlige  Kyst.  Kong  Harald 
jog  bam  derfor  i  Land  -  flygtigbed.  Han  drog  da  til 
Frankrig,  bvor  ban  i  Aaret  911  blev  Hertug  af  Nor- 
mandi;  fra  bam  nedstammede  Wilhelm  Erobreren. 

Da  Kong  Harald  var  bleven  Enekonge  i  Norge,  lod 
ban  sit  Haar  klippe  og  fik  nu,  paa  Grund  af  sit  rige 
Haar,  Tilnavnet  Haarfager.  Nu  skikkede  ban  Sende- 
bud  til  den  stolte  Gyda  for  at  minde  bende  om  bendes 
Lofte.  Hun  fulgte  da  tilbage  med  dem  og  blev  bans 
Dronning.  Harald  bavde  mange  Sonner.  Nogle  af 
disse  udrustede  Skibe  og  strog  om  paa  Havet  efter  Byt- 
te ;  isser  bserjede  de  Skotland  og  Irland.  En  of  dem. 
var  en  Tid  Konge  i  Dublin,  men  blev  tilsidst  drsebt  af 
Irlsenderne. 

Den  yngste  af  Haralds  Sonner  var  Hakon,  som  i  Aa- 
ret 938 — to  Aar  efter  sin  Faders  Dod — blev  Konge  af 
Norge ;  ban  var  den  forste  cbristne  Konge  i  dette  Land. 
Hakon  var  cbristnet  i  England  ved  den  anglo  -  saxiske 
Konge  Atbelstan,  til  bvem  bans  Fader  bavde  sendt 
bam.  Der  blev  ban  opdragen  og  opboldt  sig  der, 
indtil  Nordmsendene  kaldte  bam  til  at  blive  deres  Kon- 
ge istedetfor  den  seldre  Broder,  Erik,  som  de  fordreve 
paa  Grund  af  bans  Grusombed. 

Kong  Harald  Haarfager  dode  Aar  936  paa  Karmoen, 
Syd  for  Bergen,  og  blev  begraven  der  i  en  Grav-boug, 


THE  KINGS  OF  NOKWAY.  57 

hvorpaa  nu  i  1872,  et  Tusind  Aar  efter  Norges  Forening 
under  een  Konge,  et  stort  Mindes-mserke  er  opreist. 

2.   NOKGES  KONGER. 

(  The  Kings  of  Norway^ 

Harold  Haarfager  samled'  det  hele  Rige,  . 
Smaakongerne  maatte  paa  Jarle  -stol  stige. 

Erik  Blodoxe  blev  for  sin  Grumhed  forjagt, 
Fik  saa  i  England  en  Jarls  Magt. 

Haakon  den  Gode  bygged'  fdrst  Kirker  op, 
Og  vake  Varder  paa  Fjeldets  Top. 

Harald  Graafeld  ligned'  Erik  i  Sind, 
Han  braendte  Sigurd  Hlade-jarl  ind. 

Haakon  Jarl  af  Magten  blev  grum  og  liaard, 
Ham  draebte  Trsel  Karker  i  Thoras  Gaard. 

Olaf  Trygveson  cliristned'  med  lid  og  Ord, 
I  Svolder-slaget  ban  sj^rang  overbord. 

Erik  og  Svein  Javier^  af  Hlade  -^t, 
De  skiftede  Landet  og  Hvermand  Ret. 

Hellig  Olaf  cliristned'  med  blodig  Daab, 
Ved  Stiklestad  faldt  ban  for  Bondernes  Hob. 

Svein  Knutson^  en  Son  af  den  danske  Kong  Knut, 
Ved  Rsenker  kom  ind  og  ved  Flugten  kom  ud. 

Magnus  den  Grode  bar  Navnet  fortjent; 
Han  Danmark  fik  ved  Testament. 


58  HEADER. 

Harold  Haardraade^  Helten  beromt  fra  Syd, 
Sin  Bane  fik  af  engelske  Spyd. 

Olaf  Kyrre  anlagde  Bergens  By, 

Hans  Fredsomhed  gav  ham  velsignet  Ry. 

Magnus  Barfod  feided'  i  Vesterhav, 
I  Irlands  Myrer  han  fandt  sin  Gray. 

Eystein  Magnusson^  kyndig  i  Landers  Lov, 
Han  satte  Svserdet  bag  Bondens  Plov. 

Sigurd  Jorsalafar  kjsemped'  i  Jode-land, 
Hans  Sind  var  heftigt  som  Ilde -brand. 

Magnus  Blinde^  den  Stakkel,  blev  blind  fort  om 
Af  Sigurd  Slemhedegn  i  sin  Kongedom. 

Harold  Grille  beviste  ved  Jernbyrd  sin  Ret; 
Han  handlede  ilde ;  det  gik  liam  slet. 

Sigurd  Mund  fik  Doden  imellem  Haerde, 
Af  Borger-krigens  losslupne  Svserde. 

Inge  Krokryg  foer  ivrig  med  Dagson  omkring, 
Fra  Val-plads  til  Val-plads,  fra  Thing  til  Thing. 

Eystein  Haraldson  var  mere  hidsig  end  klog, 
Haakon  Hcerdehred  sloges  i  Steinavaag. 

Mag/ius  Erlingson^  gamle  Jarl  Skakkes  Son, 
Han  drukned'  i  Slaget  i  Sognesjon. 

Sverre  Sigurdson  alle  de  Fiender  vog, 
Som  vilde  standse  hans  Birkebeins-tog, 


THE  KINGS  OF  NORWAY  59 

Han  kiincle  Latin,  var  viet  til  Prsest- 
Naar  vserst  det  syntes,  det  gik  ham  bedst. 

Haakon  Sverreson  styred'  kun  tvende  Aar, 
G-uttorm  Sigurdson  dode  midt  i  sin  Vaar. 

Inge  Baardson  gav  vel  Baglerne  Fred ; 
Dog  syntes  de  ikke  at  trives  derved. 

Haakon  Haakonson^  Gramie,  fik  Krigen  forbi ; 
Nu  satte  Birkebein  hen  sine  Ski. 

Med  Bagien  han  talte  om  gamle  Slag ; 
Nu  blomstred'  Norge  i  Glands  og  Mag; 

Magnus  Lagahoter  fik  Lovene  bedre ; 

Erik  Prcestehader  kjemped'  med  Kirkens  Fsedre. 

Haakon  Magnusson  styrede  Norrige  godt, 
Holdt  prsegtigt  Hof  paa  Akershus  Slot^ 

Magnus  Smek,  som  Sverige  ogsaa  adlod, — 
I  hans  Tid  raste  den  sorte  Dod. 

Haakon  den  Sjette  med  danske  Margrethe  sig  gifted* 
Hun  alle  tre  Rigers  Forening  stifted'. 

Ung  O^q/han  dode — man  veed  ei  hvoraf; 
Foreningen  stiftedes  over  hans  Grav. 

Med  Margrete  og  Erik^  Kristoffer,  Karl  Bonde^ 
Begyndte  ret  Tider  saa  morke  og  onde. 

Med  Kristian  den  Forste  kom  Oldenborgs  iEt, 
Tidt  skifted'  den  Norge  kun  Stedbroders  Ret. 


60  READEK. 

Kong  Hans  var  for  Dansken  en  kjerkommen  Herre, 
Men  Norge  han  skjotted'  kun  ilde,  desvserre ! 

En  Blod-mand  var  Sonnen  Kong  Kristian  den  Anden, 
Men  elsket  han  var  dog  af  Almues-manden. 

Om  Fredrik  den  Forste  er  lidet  at  sige ; 

Han  stred  med  sin  Bro'rson  om  Krone  og  Rige. 

Vel  prises  det  skal,  at  den  lutherske  Lsere 
Af  Kristian  den  Tredie  blev  tagen  i  Miq  ; 

Men  hoit  skal  det  lastes,  at  Trsedskhed  han  oved', 
Og  Norge  dets  aeldgamle  Frihed  beroved'. 

Med  Fredrik  den  Anden  kom  blodige  Dage, 
I  Krigen  med  Sverig,  —  en  syvaarig  Plage. 

Blandt  alle  de  Konger  af  Oldenborgs  -  stammen, 
Var  Kristian  den  Fjerde  vor  Hseder  og  Gammen. 

Han  Berg-vserker  grunded',  og  Byer  han  bygged', 
Og  Hande]  og  Skibsfart  han  kraftigt  omskygged' 

Med  Sverig  han  kjsemped'  og  det  som  en  Mand, 
Men — Herjedal  tabtes  med  Jgemteland. 

Da  Fredrik  den  Tredie  fik  Enevolds-vseldet, 
Blev  rigtignok  Adelens  Overmod  fsoldet ; 

Men  lidt  kun  det  Folk  har  at  prise  sin  Lykke, 
Som  foie  sig  maa  efter  Enkeltmands  Tykke. 

Kong  Kristian  den  Femte  var  Tydsk  uden  Ende ; 
Dog  har  han  os  Lov-bogen  givet  ihsende. 


THE  KESrGS  OF  NORWAY.  61 


I  Fredrik  den  Fjerdes  urolige  Dage, 
Man  horte  som  oftest  Kanonerne  bra^^e. 


I  Sverig  de  Karl  den  Tolvte  beundred'; 

I  Norge  var  Tordenskjold  Helten,  som  dundred'. 


Da  Kristian  den  Sjette  var  kommen  paa  Thronen, 
Blev  Kirken  velsignet  med  Konfirmationen. 

Kong  Fredrik  den  Femte  vi  ikke  bor  glemme : 
Han  elskede  Kunsten  eg  Videnskabs  Fremme, 

Kun  lidt  er  om  Syvende  Kristian  at  sige : 

Prinds  Fredrik,  bans  Son,  maatte  styre  bans  Rige, 

Som  Konge  ban  nsevnedes  Fredrik  den  Sjette^ 
Om  bam  skal  det  siges :  ban  vilde  det  Rette. 

Dog  gik  det  bam  daarligt ;  ban  lod  sig  beklippe, 
Og  maatte,  skjondt  nodigt,  sit  Norrige  slippe. 

Atten  bundred  og  fjorten  det  Tvangen  blev  kvit, 
Forenet  med  Sverig,  selvstsendigt  og  frit. 

Saa  triv'des  det  godt  under  Karl  Johan^ 
Hvem  Norge  i  Sandbed  ei  fuldtakke  kan. 

Hans  Son  var  Kong  Oskar,  den  Lands -fader  god, 
For  ''Sandbed  og  Ret"  i  bans  Skjold-maerke  stod. 

Ham  fulgte  Kong  Karl;  under  bam  er  vi  trygge, 
Hans  Ord  er :  "  Med  Lov  skal  man  Landene  bygge." 


62  BEADEE. 

3.    Gange  -  Rolf. 

{Rollo  of  Normandy). 

Rolf,  Son  af  Ragnvald  Jarl  paa  Sondmore,  var  saa 
svser,  at  ingen  Hest  kunde  bsere  ham ;  han  matte  da  gaa, 
og  derfor  kaldtes  han  Gange -Rolf.  Han  drog  tidligt 
ud  paa  Vikinge  -  tog.  Saaledes  som  ovenfor  er  fortalt, 
plyndrede  han  engang  paa  Norges  Kyster  og  blev  der- 
for af  Kong  Harald  Haarfager  tvungen  til  at  forlade 
Landet.  Han  reiste  da  med  sit  Folge  mange  Aar  i  Vi- 
king og  hserjede  i  England,  Holland  og  Frankrige.  Paa 
den  Tid  var  Karl  den  Enfoldige  Konge  i  Frankrige ;  han 
fandt  det  bedst  at  holde  Fred  med  Rolf,  og  bod  ham 
Venskab  og  et  stort  Stykke  af  sit  Rige.  Rolf  gik  ind 
herpaa,  tog  den  kristne  Tro  og  blev  den  franske  Kon- 
ges  Jarl  (i  Aaret  911).  Efter  Skikken  der  i  Landet 
skulde  Rolf  nu  kysse  Kongens  Fod ;  men  det  sagde  han 
rentud,  at  han  aldrig  vilde  gjore.  For  dog  at  veere  ri- 
melig,  bod  han  en  af  sine  Hird-msend  at  kysse  Kon- 
gens Fod,  og  denne  greb  da  fat  i  Foden  og  loftede  den 
op  til  sin  Mund,  saa  at  Kongen  faldt  baglsends,  og  stor 
Latter  opstod.  Rolfs  Jarledomme  blev  kaldet  Norman- 
di,  og  dets  Hoved-stad  var  Rouen.  Det  norske  Sprog 
blev  ikke  laenge  talt  i  Normandiet ;  det  var  kun  faa  af 
Nordmsendene,  der  havde  Hustruer  med,  og  da  de  siden 
toge  Landets  Kvinder  tilsegte,  blev  det  franske  Sprog 
Bornenes  Moders-maal.  Men  Nordmaendenes  Sands 
for  Saga-v9esenog  Skalde-kunst  havde  Normannerne 
arvet,  og  de  vare  de  forste,  som  skreve  Sagaer  og  kvse- 
dede  i  det  franske  Sprog.  Normannerne  grundede  si- 
den et  Rige  i  Neapel  og  Sicilien,  og  i  Aaret  1066  ero- 
brede  de  England  under  Anforsel  af  Ganger -Rolfs 
witling,  Wilhelm  Erobreren. 


the  discovery  of  iceland.  63 

4.    Islands  Opdagelse. 

( The  Discovery  of  Iceland). 

Den  forste  Opdagelse  af  dette  mserkelige  Land  skyl- 
des  et  Tilfselde.  Nogle  Folk  skulde  seile  fra  Norge  til 
Fseroerne  men  toge  Fell  af  Kursen  og  kom  for  langt 
ud  mod  Nord  -  vest.  Saaledes  kom  de  til  at  lande  ved 
Island,  som  de  dog  snart  igjen  forlode,  og  kaldte  det 
Sneland,  da  Fjeld-toppene  ved  deres  Afreise  vare  be- 
daekkede  med  Sne.  En  svensk  Mand,  Gaidar,  drog  si- 
den  derhen  for  at  undersoge  det,  blev  der  en  Vinter 
og  kaldte  Oen  Gardarsholm.  Endelig  drog  Vikingen 
Floke  Vilgerdsson  afsted  fra  Norge.  Da  han  laa  i  Smor- 
sund  ved  Udlobet  af  Boml-fjorden,  gjorde  han  et  stort 
Offer  og  helligede  tre  Ravne,  der  skulde  vise  ham  Vei- 
en.  Han  lagde  Veien  over  Hetland  og  Faeroerne.  Da 
han  kom  Isengere  ud  i  Havet,  slap  han  den  forste  Ravn, 
men  den  kom  strax  tilbage.  Derpaa  lod  han  den  anden 
flyve,  og  den  satte  tilveirs ;  den  tredie  floi  foran  Skibet 
indtil  Landet  var  fundet.  Floke,  som  efter  disse  Ravne 
fik  Navnet  Ravne  -  Floke,  undersogte  nu  Oen  noie  og 
seilede  nsesten  rundtom  det  hele  Land.  Ud  paa  Som- 
meren  vendte  han  tilbage  til  Norge,  men  havde  ved 
Hjemkomsten  meget  at  udssette  paa  Landet,  der  slet 
ikke  behagede  ham.  Derimod  havde  han  to  Ledsagere, 
af  hvilke  den  ene,  Herjolf,  sagde  baade  godt  og  ondt 
cm  Landet ;  den  anden,  Thorolf ,  roste  det  saa  overdre- 
vent,  at  han  endog  paastod,  at  der  dryppede  Smor  af 
hvert  Straa.     Derfor  kaldte  man  ham  Thorolf  Smor. 

Den  forste,  som  bosatte  sig  paa  Island,  var  Ingolf,  en 
rask  og  dygtig  Mand  fra  Sondf  jord,  der  tilligemed  sin 
Fsetter  Leif  en  Tidlang  laa  ude  paa  Tog  og  vandt  stor 


64  READER. 

Berommelse.  I  Sondfjord  herskede  dengang  som  Stat- 
holder  den  gamle  Atle  Jarl,  der  i  Kongens  Navn  ogsaa 
raadede  for  Sogn  og  var  en  maegtig  Mand,  hvem  det 
ikke  var  godt  at  Isegge  sig  ud  med.  Ingolf  havde  en 
deilig  Soster  ved  Navn  Helga,  og  hun  og  Leif  elskede 
hinanden.  Men  Holmstein,  Atles  Son,  svor  i  et  Jule- 
gilde  at  han  vilde  have  Helga  tilsegte.  Leif  rodmede, 
men  sagde  Intet ;  dog  om  Vaaren,  da  han  og  Ingolf  hav- 
de lagt  ud  med  sine  Skibe,  og  Atles  Sonner  ligeledes 
skulde  ud  paa  Tog,  kjsempede  de  paa  Liv  og  Dod,  og 
Holmstein  faldt.  Ingolf  og  Leif  fortsatte  Toget  og  kom 
hjem  igjen  om  Vinteren ;  da  vilde  Holmsteins  Broder 
overfalde  dem,  men  blev  selv  drsebt.  Ingolfs  og  Leifs 
Stilling  var  nu  meget  farlig ;  thi  den  maegtige  Jarl,  hvis 
Sonner  de  havde  drsebt,  fordrede  Boder  og  truede  dem 
med  Hevn.  De  maatte  finde  sig  i  at  give  Slip  paa  sine 
Fsedrene-gaarde,  og  besluttede  nu  i  Aaret  874  at  opsoge 
Island  for  at  bossette  sig  der.  Forst  gjorde  dog  Leif 
et  Tog  til  Irland,  efterat  have  a3gtet  den  skjonne  Helga; 
paa  dette  Tog  vandt  han  store  Rigdomme,  et  prsegtigt 
Svserd  og  ti  Fanger,  der  maatte  tjene  ham  som  Trselle. 
For  Afreisen  gjorde  Ingolf  et  stort  Offer  til  Guderne  for 
at  erfare  sin  Skjebne.  Svaret  lod,  som  han  troede,  at 
Island  skulde  vorde  bans  Fremtids  Hjem.  Leif  vilde 
hverken  deltage  i  dette  eller  noget  andet  Offer. 

Paa  Overfarten  havde  hver  af  Svogrene  sit  Skib,  og 
de  holdt  sammen,  indtil  de  fik  Oie  paa  Island ;  da  skiltes 
de  ad.  Ingolf  havde  medbragt  de  to  Stolper,  der  hjemme 
i  Norge  havde  staaet  paa  hver  sin  Side  af  bans  Hoissede. 
Disse  Stolper  vare  udskaarne  som  Gude-billeder  og  be- 
tragtedes  som  Familiens  Helligdom.     Ingolf  besluttede 


THE  DISCOVERY  OF  ICELAND.  65 

at  lade  det  komme  an  paa  dem,  hvor  han  skulde  opslaa 
sin  Bolig  i  Landet.  Han  kastede  dem  ud  i  Havet  med 
de  Ord,  at  han  vilde  anse  det  Sted,  hvor  de  drev  Hand, 
for  at  vaere  ham  af  Guderne  selv  anvist  som  Ophold-sted. 
Denne  Skik  fulgte  siden  de  fleste  andre  Nybyggere. 
Ingolf  landede  ved  de  vilde  Fjeld-pynter  osterpaa,  hvor 
neppe  nogen  Havn  var  at  finde,  og  hvor  der  altsaa  nep- 
pe  var  noget  blivende  Sted.  Her  var  heller  ingen  Hoi- 
ssede  -  stolper  at  se,  og  han  sendte  derfor  to  af  sine 
Trselle  vestover  langs  Kysten  for  at  lede  efter  dem.  Da 
de  kom  nogle  Mile  Isengere  mod  Vest,  fandt  de  Leifs 
Lig.  Hans  usle  Trselle  havde  draebt  ham,  ranet  hans 
Gods,  og  med  dette  og  hans  Kone  flygtet  over  til  de 
naerliggende  Oer,  som  efter  dem  har  faaet  Navn  af  Vest- 
mannoerne.  Ingolfs  Traelle  vendte  om  og  fortalte  sin 
Herre  den  sorgelige  Efterretning.  Han  skyndte  sig  hen 
til  Stedet,  lod  Leif  Isegge  i  Hang  og  seilede  derpaa  ud 
til  Oerne,  som  han  fra  en  Fjeld-knat  kunde  oine.  Her 
fandt  han  Ugjernings-maendene,  som  fik  sin  fortjente 
Straf ;  siden  fortsatte  han  sin  Vei  vestover;  men  fdrst 
det  tredie  Aar  efter  hans  Ankomst  bleve  hans  Hoisaede- 
stolper  fundne  ved  Reykjarvik,  i  mange  Miles  Afstand 
fra  det  Sted,  hvor  han  havde  kastet  dem  ud.  Her  byg- 
gede  han  sig  Hud,  og  Stolperne  bleve  satte  ved  Hoisae- 
det.  Han  var  den  navnkundigste  og  mest  ansete 
blandt  alle  Nybyggerne,  og  hans  Gaard  Reykjarvik  er 
nu  bleven  til  en  By,  den  eneste  der  nogenlunde  kan 
fortjene  dette  Navn  paa  Island.  Ingolfs  Sonneson, 
Thorkel  Maane,  var  en  udmairket  Mand.  Uagtet  han 
ikke  var  Christen,  og  Christendommen  ikke  engang  var 
kommen  til  Island,  forte  han  dog  det  dydigste  Levnet, 

5 


^6  headeh. 

og  da  han  kjendte,  at  Doden  nsermede  sig,  lod  han  sig 
bsere  ud  i  Sol  -  skinnet  og  bad  den  Gud,  der  havde  skabt 
Solen,  modtage  bans  Sjel. 

5.      NORDM^NDENES  OpDAGELSE  AF  AmERIICA. 

(T/ie  Discovery  of  America  by  the  Northmen). 

Den  forste  Opdagelse  af  Amerika  skyldes,  ifolge 
Sagaerne,  forskjellige  Nordmsend,  som  uafhsengigt  af 
hverandre  fandt  Veien  til  dette  Land.  Are  Marson, 
en  islandsk  Hovding,  kom,  saa  fortajlles  der,  omtrent 
Aar  982  til  "  Store  Irland  "  eller ''  Hvit  -  Mannar  Land," 
(Kysten  mellem  Potomac  og  Florida) ;  Bjarne  Herjidf- 
80  n  blev  under  en  Reise  fra  Island  til  Gronland,  omkring 
Aar  1000,  af  Storm  dreven  til  Kysten  af  Lille -Hellu- 
land,  (New  Foundland)  ;  Leif  Urikson^  Thorvald  Urik- 
son,  Thorfinn  Karlsefne  og  Freydiis  Eriksdatter  med 
talrige  Folger  opholdt  sig  1001  —  8  i  Isengere  Tids-rum 
i  Vinland  (New  England  Staterne) ;  endelig  kom 
Bjorn  Asbrandson  omtrent  Aar  1000  fra  Island  til 
Florida,  hvor  han  blev  en  Hovding  blandt  de  Indfodte. 

Det  er  sandsynligt,  at  Islsenderne  ikke  vare  de  oprin- 
delige  Opdagere,  men  at  de  havde  modaget  sin  forste 
Underretning  fra  Irland.  Mellem  Irland  og  Amerika 
har  der  i  Urtiden  vseret  Samkvem  og,  ligesom  det  er  er- 
kjendt,  at  det  celtiske  (irsk-skotske)  Element  af  Is- 
lands Befolkning  har  havt  Indflydelse  paa  dets  Sagaer 
og  Digte,  saaledes  er  det  rimeligt,  at  Irleenderne  forst 
have  bragt  til  Island  Efterretningen  om  "  Store  Irland." 
—  Saameget  er  almindelig  erkjendt:  at  Nordmaendene 
fra  Norge,  Island  og  Gronland,  i  Tids-rummet  fra  om- 


DISCOVERY  OF  AMERICA  BY  THE  NORTHMEN.       67 

trent  Aar  1000  og  til  Midten  af  (let  14de  Aarhundre- 
de,  besogte  det  amerikanske  Fastland,  at  i  Aaret  1121 
en  katholsk  Biskop,  Erik,  drog  fra  Gronland  til  Vinland 
for  at  omvende  de  dervserende  Hedninger;  at  Norges 
Konge,  Erik  Magnusson,  i  Tids  - rummet  1285  —  95  un- 
derstottede  en  Mand  ved  Navn  Finde-Rolf  i  at  oprette 
en  Coloni  paa  New  Foundland,  og  endelig,  at  den  sid- 
ste  Efterretning  om  directe  Forbindelse  mellem  Nord- 
msendene  paabegge  Sider  af  Oceanet  er  fra  Aaret  1347, 
da  et  Skib  vides  at  have  seilet  fra  MarUand^  (Nova 
Scotia)  til  Norge  og  paa  Veien  passeret  Island. 

De  politiske  Forviklinger  og  en  Pest,  kaldet  "  Den 
sorte  Dod,"  i  Midten  af  det  14de  Aarhundrede,  hserje- 
de  baade  Norge  og  Island  saaledes,  at  storstedelen 
af  deres  udenlandske  Handel  blev  odelagt,  og  deres 
Forbindelser  med  Landene  hinsides  Atlanterhavet  al- 
deles  afbrudte. 

Skjondt  det  saaledes  er  vist  nok,  at  Nordmsendene 
have  kjendt  Amerika  Isenge  for  Columbus,  er  det  deri- 
mod  ikke  sikkert,  hvilken  Udstrsekning  deres  Opdagel- 
ser  der  havde.  Det  maa  fra  deres  Beskrivelse  af  Lan- 
det  sluttes,  at  de  have  naaet  dets  tempererede  Egne ; 
det  er  derhos  almindelig  antaget,  at  de  have  vaeret  saa 
langt  ned  som  til  St.  Augustin  i  Florida.  Deres  Under- 
sogelser  gik  ogsaa  langt  mod  Nord,  og  i  1135  reiste  de 
en  Varde  med  Rune-indskrift  paa  Vest-kysten  af 
Gronland,  73°  55'  nordlig  Bredde.  I  nordvestlig  Ret- 
ning  kom  de  til  Lancaster -Sund. 

Hverken  Sagaer  eller  Mindes-maerker  give  tilstrsek- 
lig  Underretning  om  Antallet  af  de  Nordmaend,  som 
nedsatte  sig  paa  Amerikas  Kyst. 


68  READER. 

Christoffer  Columbus  besogte  i  Aaret  1477  Island ; 
han  kom  did  for  at  faae  noiagtig  Underretning  om  Islsen- 
dernes  Opdagelser  i  Vesten.  Der  ere  overveiende  Grun- 
de  for  at  tro,  at  han  benyttede  den  der  erholdte  Under- 
retning om  Atlanterhavets  Bredde,  da  han  udtaenkte 
Planen  for  sin  forste  Reise  fra  Spanien  til  Amerika. 

Ogsaa  Sebastian  Cabot,  som  i  Aaret  1495  drev  Han- 
del paa  Island,  fik  der  den  Kundskab,  som  gav  ham 
Grund  -  ideen  for  hans  senere  Reiser  til  Novdvest  -  Pas- 
sagens  Opdagelse. 

6,    En  Vise  om  Hellig  Olaf. 

{A  Legend  about  St.  Olaf). 

Hellig  Olaf  stod  ved  Fjorden  med  sin  Hser,  — 

Pintsefesten  var  for  Haanden  ; 
Alskens  Lov  og  Blomster  artede  sig  der 

Fagert  under  Folgefonden, 
Kongens  Drage  laa  og  spelled'  sig  ved  Strand, 
Bispen  stod  med  Korset  paa  den  hvide  Sand, 
Kongens  Kjyempe-rad 
Laa  paa  Knee  og  bad, 
Og  der  gik  dem  Lyn  i  Aanden. 

Hellig  Olafs  Aasyn  skinned'  som  en  Sol, 

Klar  sad  Kronen  ham  om  Panden  ; 
Mens  han  kneeled'  laa  hans  rige  Purpur-kjol 

Som  et  Teppe  over  Sanden. 
Her  han  vilde  atter  i  en  stakket  Frist 
Bygge  Kirke  til  den  stserke  Herre  Christ ; 
Alt  fra  Pintsedag 
Skulde  fra  dens  Tag 
Korset  lyse  over  Stranden. 


A  LEGEND  ABOUT  ST.   OLAF.  69 

Og  da  Vserket  nu  var  helliget  med  Bon, 

Mured'  hver  en  Kjsempe  trolig  ; 
Men  i  Fjeldet  lod  der  underlige  Don, 

Dverge-slsegten  blev  urolig, 
Hoit  fra  Uren  rulled  Grus  og  Kampe-sten, 
Og  fra  Lien  kom  der  Rod  og  Bui  og  Gren ; 
Ilde  saa  det  ud 
For  Kong  Olafs  Gud, 
Ilde  freded'  man  hans  Bolig. 

Hellig  Olaf  med  sit  luerode  Skjgeg 
Kyssed'  Hjaltet  paa  sin  Klinge, 
Og  han  holdt  det  hoit  mod  Dverge-hallens  Vseg, 

Og  han  korsede  sin  Bringe. 
Se,  da  rulled'  alle  Stene  ned  i  Mag, 
Og  de  foied'  sig  til  Muren,  Lag  ved  Lag, 
Og  hver  Stok,  der  sprang, 
Blev  en  Bjselke  lang ; 
Oxe-bruget  var  kun  ringe. 

O!  hvor  gram  blev  da  den  hele  Dverge-flok! 

Fjorden  skjalv  ved  deres  Msele, 
Og  de  stodte  til  en  vseldig  Klippe  -  blok 

Med  de  kobber-skode  Hsele. 
HeUig  Olaf  meeled'  da  et  lystigt  Ord : 
'Se  der  kommer  Dvergen  med  vort  Alter -bord!" 
Stenen  dumped'  ned 
Just  paa  rette  Sted, 
Der  hvor  Kongen  pleied'  knaele. 

Snart  var  Kirken  med  sit  Skif er  -  dsekke  takt, 
Klar  den  stod  paa  Pintse  -dagen ; 


70  READEK. 

Og  i  Koret  var  paa  Alter  -  stenen  lagt 

Gyldenstykke  og  Skarlagen. 
Bispen  stod  i  Boniien,  boiet  over  den, 
Kongen  gik  til  Offers  did  med  sine  Msend : 
Alter  -  vinen  klar 
Guld  og  farvet  Glar 
Bragte  han  i  Land  fra  Dragen. 

Kirken  stod  ved  Strand  i  mange  hundred'  Aar, 

Nu  er  dog  dens  Mur  forsvunden  ; 
Men  til  Olafs  Ros  endnu  blandt  Lovet  staar 

Alter -bordet  over  Grunden. 
Mose  -  teppet  hviler  nu  paa  Stenen  graa, 
Abild-tra3et  stror  sin  hvide  Blomst  derpaa, 
Og  fra  Birkens  Top 
Stemmer  Fugien  op 
Pintse-psalmerne  i  Lunden. 

Mangen  Sommer-kveld,  naar  i  den  dunkle  Fjord 

Triller  Dug  fra  gronne  Blade, 
Vies  dog  Kong  Olafs  faste  Alter -bord 

Atter  til  et  helligt  Stade  ; 
Dalens  Son  har  der  et  Stevne  med  sin  Brud, 
Og  de  vexle  Ringe  der  for  Olafs  Gud, 
Og  de  knsele  ned 
Trygt,  med  Haab  og  Fred, 
Og  i  Sommer-dromme  glade. 

Derfor  kan  Kong  Olafs  minderige  Ry 

Ingensinde  gaa  tilgrunde ; 
Med  hver  Dalens  Slsegt  det  hsever  sig  paany 


THE  BATTLE  AT   STAJ^FOED  BRIDGE.  71 

Fagert  fra  de  friske  Munde. 
Hellig  Olaf  med  sit  hjerterode  Skjold 
Dsekker  Klippen,  hvor  den  kneiser  mork  og  gold, 
Og  hans  Saga  gaar 
Gjennem  Norges  Vaar 
Sodt  som  Fugle  -  sang  i  Lunde. 

T.    Slaget  ved  Stanford  Bro. 

( The  Battle  at  Stanford  Bridge). 

I  Aaret  1066  reiste  Kong  Harald  Haardraade  til 
England  med  en  stor  Flaade  paa  240  Skibe,  foruden 
Smaaskuder  ogForings-skibe,  for  at  hjelpe  Tostig  Jarl 
mod  hans  Broder,  den  engelske  Konge  Harald  Godvin- 
son.  I  Forstningen  var  han  heldig  mod  Engelskmaen- 
dene ;  Borgerne  i  York  overgave  ham  sin  By,  og  Harald 
vendte  om  Aftenen  tilbage  til  sine  Skibe  for  at  over- 
natte  der.  Men  imidlertid  kom  den  engelske  Konge, 
uden  at  Nordmsendene  spurgte  det,  og  om  Natten  drog 
han  ind  i  Byen  York.  Dagen  efter  gik  atter  Harald 
Haardraade'ilandmed  et  lidet  Folge;  da  de  kom  over 
Stanford  Bro  fik  de  se  en  talriof  Hser  langt  borte.  Tos- 
tig Jarl  raadede  at  vende  tilbage  til  Skibene  for  at  faae 
Hjelp,  men  Kong  Harald  vilde  nodig,  at  man  skulde 
holde  ham  for  rsed,  og  valgte  derfor  ikke  dette  kloge 
Raad,  men  sendte  tre  af  sine  dygtigste  Msend  ned  til 
Skibene  paa  de  raskeste  Heste  med  det  Bud,  at  hele 
hans  Mandskab  strax  skulde  komme  ham  til  Hjelp. 
Harald  stillede  sine  Mgend  op  i  en  lang  men  ikke  tyk 
Fy Iking ;  derpaa  lod  han  Floiene  boie  sig  bagover,  ind- 
til  de  naaede  sammen,  saa  at  Hseren  kom  til  at  staa  i 
en  stor  Ring  med  Skjold  ved  Skjold.     Han  bod,  at  den 


72  READER. 

yderste  Rad  i  Fylkingen  skulde  stotte  Spyd  -  skaf terne 
mod  Jorden  og  rette  Odderne  mod  de  engelske  Rytteres 
Bryst ;  de,  som  stod  i  nseste  Rad,  skiilde  derimod  rette 
Spyd-oddernemod  Hestene.  Indenfor  Ringen  skulde 
Bue-skytterne  staa,  og  her  valgte  haii  ogsaa  Plads  for 
sig  selv  og  Tostig  med  Folge.  Nu  kom  den  engelske 
Konge  nsermere  med  sin  Haer,  og  den  var  dobbelt  saa 
stor  som  den  norske.  Medens  endnu  Harald  holdt  paa 
at  stille  Fylkingen  op,  og  klsedt  i  en  blaa  Kjortel  red 
rundt  omkring  Ringen  paa  en  sort,  bleset  Hest,  kom 
tyve  brynjeklsedte  Ryttere  ridende  fra  Engelskmsende- 
nes  Hser  mod  Nordmsendenes  Fylking  og  spurgte,  om 
Tostig  Jarl  var  der.  "Her  kan  I  finde  ham,"  svarede 
Jarlen  selv.  En  af  Rytterne  bod  ham  Trediedelen  af 
England,  hvis  han  vilde  forlige  sig  med  sin  Broder. 
"Sset,  at  jeg  modtager  Tilbudet,  hvad  vil  da  min  Bro- 
der give  Norges  Konge?"  spurgte  Tostig  Jarl.  Den 
anden  svarede :  ''  Han  vil  unde  Norges  Konge,  Harald 
Sigurdson,  syv  Fod  Jord  af  England  og  saa  meget  mere, 
som  han  er  hoiere  end  de  fieste  Andre."  "  Hvis  saa 
er,"  svarede  Jarlen,  "da  rid  kun  tilbage  og  bed  Kong 
Harald  Godvinson  at  begynde  Slaget.  Ikke  skal  Nord- 
msendene  sige,  at  Tostig  Jarl  lod  Norges  Konge  i  Stik- 
ken  og  slog  sigtilhans  Fienders  Tal."  Da  vendte  Ryt- 
terne tilbage  til  den  engelske  Hser.  Kong  Harald 
Haardraade  spurgte,  hvem  den  Mand  var,  som  forte  Or- 
det  for  Rytterne.  "Det  var  min  Broder,  Harald  God- 
vinson," svarede  Tostig.  "  Det  fik  vi  for  sent  at  vide,'' 
sagde  Kongen,  "  thi  han  var  kommen  vore  Roekker  saa 
nser,  at  han  ikke  skulde  have  kunnet  melde  vore  Msends 
Fald.   Han  var  ellers  liden  af  Vext,  men  sad  godt  i  Sad- 


THE  SONG  OF  SINCLAIR.  73 

leii."  Derpaa  begyndte  Slaget  med,  at  de  engelske 
Ryttere  red  frem ;  men  saa  laenge  Nordmsendene  stod 
stillede  i  Ring  med  Skjold  ved  Skjold  og  fremstrakte 
Spyd,  kunde  Fienden  Intet  gjore.  Da  red  Engelsk- 
msendene  tilbage,  og  Nordmsendene  vare  uvarlige  nok 
til  at  ssette  efter  dem  og  bryde  Ringen.  Men  da  kunde 
de  heller  ikke  leenger  staa  sig  mod  Overmagten.  Harald 
blev  trufPen  af  en  Pil  i  Struben ;  det  blev  bans  Bane, 
og  de  fleste  af  bans  Folge  faldt  rundt  bans  Lig. 

8.      SlNCLAIRS-VlSEN. 
( The  Song  of  Sinclair). 

Herr  Sinclair  drog  over  salten  Hav, 
Til  Norrig  bans  Kurs  monne  stande  ; 

Blandt  Gudbrands  Klipper  ban  fandt  sin  Grav, 
Der  yanked'  saa  blodig  en  Pande. 

Herr  Sinclair  drog  over  Bolgen  blaa, 

For  svenske  Penge  at  stride  ; 
Hjelpe  dig  Gud !  Du  visselig  maa 

I  Gr8esi>et  for  Nordmanden  bide. 

Maanen  skinner  om  Natten  bleg, 

De  Vover  saa  sagtelig  trille ; 
En  Havfrue  op  af  Vandet  steg, 

Hun  spaaede  Hr.  Sinclair  ilde. 

"  Vend  om,  vend  om,  du  skotske  Mand ! 

"  Det  gjselder  dit  Liv  saa  fage ; 
"  Kommer  Du  til  Norrig,  jeg  siger  for  sand, 

"  Ret  aldrig  du  kommer  tilbage.'  — 


74  READER. 

''Led  er  din  Sang,  du  giftige  Trold! 

Altidens  du  spaar  om  Ulykker ; 
Fanger  jeg  dig  engang  i  min  Void, 

Jeg  lader  dig  hugge  i  Stykker." 

Han  seiled'  i  Dage,  han  seiled'  i  tre 

Med  alt  sit  hyrede  Folge, 
Den  fjerde  Morgen  han  Norrig  mon  se, 

Jeg  vil  det  ikke  fordolge. 

Ved  Romsdals  Kyster  han  styred'  til  Land, 

Erklserende  sig  for  en  Fiende, 
Ham  fulgte  fjorten  hundrede  Mand, 

Som  alle  havde  Ondt  i  Sinde. 

De  skjsendte  og  brsendte,  hvor  de  drog  frem, 
Al  Folke-ret  monne  de  krsenke; 

Oldingens  Afmagt  rorte  ei  dem, 
De  spotted'  den  grsedende  Enke. 

Barnet  blev  drsebt  i  Moderens  Skjod, 

Saa  mildelig  det  end  smiled', 
Men  Rygtet  om  denne  Jammer  og  Nod 

Til  Kjernen  af  Landet  iled'. 

Baunen  lyste  og  Biidstikken  lob 
Fra  Grande  til  nsermeste  Grande; 

Dalens  Sonner  i  Skjul  ei  krob, 
Det  maatte  Herr  Sinclair  sande. 

"  Soldaten  er  ude  paa  Kongens  Tog ; 
"  Vi  selv  maa  Landet  forsvare  — 


THE  SONG  OF  SINCLAIR.  75 

*'Forbandet  vsere  det  Nidings  -  Drog, 
*'  Som  iiu  sit  Blod  vil  spare ! " 

De  Bonder  af  Vaage,  Lesje  og  Lorn, 

Med  skarpe  Oxer  paa  Nakke, 
I  Bredebygd  tilsammen  kom, 

Med  Skotten  vilde  de  snakke. 

Tset  under  Lide  der  lober  en  Sti, 

Som  man  monne  Kringen  kalde, 
Laugen  skynder  sig  der  forbi, 

I  den  skal  Fienderne  falde. 

Riflen  haenger  ei  mer  paa  Vseg, 

Hist  sigter  graaheerdede  Skytte ; 
Nokken  oplofter  sit  vaade  Skjaeg, 

Og  venter  med  Laengsel  sit  Bytte. 

Det  fdrste  Skud  Herr  Sinclair  gjaldt, 

Han  broled'  og  opgav  sin  Aande ; 
Hver  Skotte  raabte,  da  Obersten  faldt: 

"  Gud  fri  OS  fra  denne  Vaande ! " 

"  Frem  Bonder,  frem  I  norske  Msend ! 

"  Slaar  ned,  slaar  ned  for  Fode  !  " 
Da  onsked'  sig  Skotten  hjem  igjen, 

Han  var  ei  ret  lystig  tilmode. 

Med  dode  Kroppe  blev  Kringen  stroet, 

De  Ravne  fik  nok  at  sede ; 
Det  Ungdoms-blod,  som  her  udiiod, 

De  skotske  Piger  begr^de. 


70  READER. 

Ei  nogen  levende  Sjel  kom  hjem, 
Som  kunde  sin  Landsmand  fortselle, 

Hvor  farligt  det  er  at  besoge  dem, 
Der  bo  blandt  Norriges  Fjelde. 

End  kneiser  en  Stotte  paa  samme  Sted, 
Som  Norges  Uvenner  mon  true, 

Ve  liver  en  Nordmand,  som  ei  bliver  bed, 
Saa  tidt  bans  Oine  den  skue. 


9.    Norges  Forening  med  Sverige. 

(  The  Union  of  Norway  and  Siveden). 

Den  svenske  Hser,  under  Kron-prinds  Carl  Jobans 
Commando,  marscberede   efter   Slaget  ved    Leipzig  i 
October  1813  nordover  mod  Danmark.    Paa  Veien  for- 
enede  den  sig  med  et  russisk  Corps.     Den  danske  Hser 
i  Holstein  maatte  vige  for  Overmagten,  og  den  norsk- 
danske  Konge,  Fredrik  den  Sjette,  sluttede  da  Freden  til 
Kiel  i  Januar  1814.     Ved  denne  afstod  ban  tix  Sverige 
sin  Ret  til  Konge -riget  Norge.     Saaledes  oplostes  den 
Forening  mellem  Danmark  og  Norge,  som  bavde  ved- 
varet  siden  1380.     Nordmsendene  vsegrede  sig  imidler^ 
tid  for  at  anerkjende  deres  Lands  Afstaaelse  til  Sverige, 
Deres  udvalgte  Msend  modte  paa  Eidsvold  og  vedtoge 
(17de  Mai  1814)  en  Grund-lov,  bygget  paa  Principer 
ne  for  et  uafbsengigt,  constitutionelt  Monarcbi,  bvorpaa 
de  valgte  til  Konge  den  danske  Prinds  Cbristian  Fred- 
rik, som    dengang  opboldt  sig    i  Norge.      En  svensk 
Hser  gik  da  over  Grsendsen  ind  i  Norge  for  at  tvinge  de 
Norske  til  Underkastelse.     Ved  de  forste  Sammenstod 


THE   UNION   OF   NORWAY  AND   SWEDEN.  77 

raellem  de  stridende  Parter  hsevdede  de  norske  Trop- 
per  deres  gamle  Vaaben-sere.  Kron-prindsen,  Carl 
Johan,  erklserede  sig  da  paa  Sveriges  Yegne  villig  til  at 
indromme  Norge  Ligeberettigelse,  hvis  det  vilde  indgaa 
paa  en  Forening  med  Sverige.  Fiendtligliederne  stand- 
sedes,  og  den  4de  November  1814  kom  Foreningen 
istand,  saaledes  at  den  norske  Grundlov  af  17de  Mai 
skulde  staa  ved  Magt.  I  1818  blev  Carl  Johan,  efter 
Carl  den  Trettendes  Dod,  de  forenede  Rigers  Konge ; 
ban  kronedes  samme  Aar  i  Throndhjems  Domkirke  som 
Konge  af  Norge.     I  1844  dode  ban. 

Carl  Johans  Livs  -  bane  bar  faa  Side  -  stykker  i  Histo- 
rien.  Han  var  fodt  1764  i  det  sydlige  Frankrige,  hvor 
bans  Fader  var  Advokat.  Hans  oprindelige  Navn  var 
Jean  Bernadotte.  Under  den  franske  Revolution  svang 
ban  sig  op  fra  Soldat  til  General,  og  blev  under  den 
fiirste  Napoleons  Keiserdomme  Marscbal  af  Frankrige  og 
Prinds  af  Ponte  -  Corvo,  bvilken  Stilling  ban  opnaaede 
ved  sit  Helte-mod,  Geni,  og  vindende  Va^sen.  I  1810 
valgtes  ban  til  Kron  -  prinds  af  Sverige;  sin  Konge -kro- 
ne fik  ban  saaledes  ikke  ved  Fodselens  men  ved  den 
personlige  Fortjenestes  Ret.  I  1813  var  ban  med  den 
svenske  Hser  iNord-tydskland,  og  var  en  Tid  Hoistbe- 
falende  over  de  allierede  Hsere  mod  Napoleon.  Hans 
storste  Fortjeneste  bestod  deri,  at  den  ved  bam  istand- 
bragte  Forening  mellem  Norge  og  Sverige  blev  grundet 
paa  de  to  Staters  politiske  Ligeberettigelse.  Til  denne 
bans  statsmandsmsessige  Tanke  skyldes  meget  af  den 
beldige  Udvikling,  som  bar  fun  det  Sted  i  begge  Lande 
efter  Foreningen. 


78  EEADEE. 

10.      E  VENTYR  -  FOKT^LLEEE. 

(  Tale-  Tellers). 

Sagn-  og  E ventyr  -  Fortselling  har  i  Aarliundreder 
udgjort  og  udgjor  den  Dag  i  Dag  et  af  de  Midler,  hvor- 
med  Bonderne,  isser  i  vore  Fjeld-dale,  korte  sig  Tiden, 
naar  ikke  Arbeide  eller  religios  Lsesning  sysselsaitter 
dem.  Begge  de  nsevnte  Arter  af  Overleverelse  har  sin 
Rod  i  Asa-troen,  og  deres  Indhold  liar  vseret  forplantet 
nedad  fra  Slsegt  til  Slsegt  med  en  Troskab,  som  er  for- 
bausende,  og  som  maa  synes  uforklarlig  for  den,  der 
ikke  kjender  vore  Dalforers  afsondrede  Beliggenhed, 
deres  spredte  Gaarde  og  tynde  Befolkning.  Disse  dybe, 
yidt  adskilte  Furer  ind  i  Fjeld-massen  synes  som  ploi- 
ede,  for  at  en  rig  Grode  af  Sagn  og  Eventyr,  efter  Old- 
mythernes  Udseed,  der  kunde  opvoxe.  Alligevel  er  nu 
Hosten  tildels  overmoden,  og  medens  Sagnet,  der  dan- 
ner  sig  om  Sted-  og  Natur  -  Forhold  og  knytter  sig  til 
Virkelighedens  Tildragelser,  fortssetter  sig,  saalainge 
Oplysningen  endnu  staar  paa  et  lavt  Trin  og  Folke- 
fantasien  har  Friskhed  nok,  begynder  Eventyr  -  fortsel- 
lingen  kjendelig  at  tabe  sig.  Det  segte  Slags  Fortsel- 
lere,  som  "gjerne  kunde  fortalt  et  Bryggekar  saa  fuldt, 
at  det  havde  rundet  over,"  eller  som  "kunde  siddet  op- 
pe  og  fortalt  fra  Otte  til  Midnat  fjorten  Dage  i  Trsek,  og 
endda  vare  ligesaa  fulde,  som  da  de  tog  paa,"  ere  nu  Sjel- 
denheder;  de  ere  gjerne  "fame  til  Jorden  ifjor,  for  to 
Aar  siden,"  eller  endnu  Isengere  tilbage.  Men  har  man 
nogen  Gang  stodt  paa  en  af  disse,  saa  behciver  man  da 
heller  ikke  at  interessere  sig  saerdeles  meget  for  denne 
Art  Folke-digtning,  for  rigtig  at  have  moretsig;  thi 


OLD  MARGRETHE  AT  THE  GATE  OF  HEAVEN.    79 

disse  Forteelleres  hele  Foredrag  er,  hvad  vi  Dannede 
vilde  kalde  et  fserdigt  Kuiist  -  vserk,  skjondt  Navnet  in- 
genlunde  er  betegnende.  Det  er  nemlig  ikke  noget 
Slags  Studium,  de  skylde  sin  Fortseller  -  dygtighed ;  fra 
Barns -ben  have  de  vseret  saa  tiltalte  af  Meddelelsens 
Indhold,  at  de  under  Fortajllingen  ikke  blot  shue  Begi- 
venhederne,  men  opleve  dem,  og  det  er  saaledes  Virke- 
lighedens  Sandhed,  som  slaar  os  i  deres  Foredrag.  Uag- 
tet  Efterklangen  af  Sagaernes  Fortajllemaade  er  en 
feelles  Eiendommelighed  for  vort  Lands  Eventyr  -  fortiel 
lere,  bliver  derfor  dette  Almindelige  paa  mangfoldige 
Maader  sendret  og  forskjellig  formet  efter  de  enkelte 
Fortselleres  aandelige  Beskaffenhed.  Man  vil  saaledes 
snart  opdage,  at  Mcendene  i  Regelen  fortaelle  Andet  og 
anderledes  end  Kvinderne.  De  gamle  Kvinder, — thi 
gamle  maa  de  oftest  vsere,  skal  de  due  noget — bar  jeg 
lagt  Mierke  til,  gjerne  holde  sig  til  Eventyr  af  et  dybt, 
hemmelighedsfuldt  eller  gruopvaekkende  Indhold.  De 
gamle  Gubber  holde  mest  af  og  fortselle  bedst  overgivne, 
djierv  -  humoristiske  Eventyr. 

11.    Gamle  Mo'er  Margrethe  ved  Himmerigs  Port. 

{O/d  Mother  Margrethe  at  the  Gate  of  Heaven). 

"Jeg  er  en  soUe  Stakkel,  uden  al  Familie,  gamle 
Margrethe  fra  Dige-huset!  Jeg  bar  ikke  udrettet  No- 
get i  denne  Verden,  ikke  Noget,  der  kan  lukke  op  for 
mig  her!  Det  er  en  sand  Naadens  Gjerning,  om  jeg  faar 
Lov  at  komme  inden  Doren  !" 

"Hvordan  jeg  forlod  denne  Verden,  det  veed  jeg 
ikke ;  syg  og  daarlig  var  jeg  jo  i  de  sidste  Aaringer,  og 


80  READER. 

saa  har  jeg  vel  ikke  kunnet  taale  at  kiybe  ud  af  Sengeii 
og  komme  i  Frost  og  Kulde  derudenfor.  Det  er  jo  en 
liaard  Vinter,  men  nu  har  jeg  da  forvundet  det.  Det 
var  et  Par  Dage  blikstille,  men  bitterlig  koldt;  Isen 
liavde  lagtsig  saa  langt  ud  i  Stranden,man  kunde  oine; 
alle  Folk  fra  Byen  toge  ud  paa  Isen  ;  der  var,  hvad  de 
kalde  Skridtsko - Loben  og  Dands,  tror  jeg;  der  var  fuld 
Musik  og  Bevsertning  derude ;  jeg  kunde  hore  det  lige 
ind,  hvor  jeg  laa  i  min  fattige  Stue.  Da  var  det  saadan 
henimod  Aftens-tid,  Maanen  var  oppe,  men  den  var 
ikke  endnu  kommen  til  Kcsefter ;  jeg  saa  fra  min  Seng 
gjennem  Vinduet  heltud  over  Stranden,  og  der  lige  i 
Kanten  af  Himmel  og  Hav  kom  en  underlig  hvid 
Sky ;  jeg  laa  og  saa  paa  den,  saa  paa  den  sorte  Prik  midt 
i,  der  blev  storre  og  storre ;  og  saa  vidste  jeg,  hvad  det 
betod;  jeg  er  gammel  og  erfaren,  skjondt  det  Tegn  ser 
man  ikke  ofte.  Jeg  kjendte  det  og  fik  en  Gru.  Jeg 
har  to  Gauge  forud  i  min  Levetid  seet  den  Ting  kom- 
me, og  vidste,  at  der  vilde  blive  en  forfserdelig  Storm  med 
Springflod,  der  vilde  komme  over  de  arme  Mennesker 
derude,  som  nu  drak  og  sprang  og  jubilerede ;  Unge  og 
Gamle,  den  hele  By,  var  jo  derude ;  hvem  skulde  vare 
dem,  hvis  Ingen  der  saa  og  kjendte,  hvad  jeg  nu  kjend- 
te. Jeg  bl^v  saa  raed,  jeg  blev  saa  levende,  som  ikke  i 
mange  Tider.  Ud  af  Sengen  kom  jeg  og  hen  til  Vin- 
duet, laBuger  kunde  jeg  ikke  orke ;  Vinduet  fik  jeg  dog 
op,  jeg  kunde  se  Menneskene  lobe  og  springe  derude 
paa  Isen,  se  de  pyntelige  Flag,  hore  hvor  Drengene 
raabte  Hurra,  og  Piger  og  Karle  sang,  det  gik  lystigt 
til,  men  hoiere  og  hoiere  steg  den  hvide  Sky  med  den 
sorte  Pose  i.     Jeg  raabte  Alt,  hvad  jeg  kunde,  men  In- 


OLD  MAEGKETHE  AT  THE  GATE  OF  HEAVEN.    81 

gen  horte  mig,  jeg  var  for  laiigt  derfra.  Snarfc  vilde 
Veiret  biyde  los,  Isen  gaa  istykker  og  Alle  derude  syn- 
ke  gjennem  uden  Frelse.  Hore  mig  kunde  de  ikke,  naa 
ud  til  dem  mdegtede  jeg  ikke ;  kunde  jeg  dog  faae  dem  i 
Land !  Da  gav  Vbr  Rerre  mig  den  Tanke  at  stikke  lid 
i  min  Seng:  heller  lade  Huset  brsende  af,  end  at  de 
Mange  saa  ynkeligt  skulde  do.  Jeg  fik  Lyset  tsendt, 
saa  den  rode  Flamme — ja  jeg  naaede  ud  af  Doren,  men 
der  blev  jeg  liggende,  jeg  kunde  ikke  mere ;  Luen  stod 
ud  efter  mig  og  ud  af  Vinduet,  hen  over  Taget ;  de  saa 
den  derudefra,  og  de  lob  Alle^hvad  de  kunde,  for  at 
hjelpe  mig  arme  Stakkel,  som  de  troede  brgendte  inde; 
der  var  ikke  En,  som  jo  lob  afsted ;  jeg  horte,  de  kom, 
men  jeg  horte  ogsaa,  hvor  det  med  eet  susede  i  Luften ; 
jeg  horte  det  dundrede  som  svsere  Kanon-skud,  Spring- 
floden  loftede  Isen,  der  brodes  itu ;  men  til  Diget  naaede 
de,  hvor  Gnisterne  floi  hen  over  mig ;  jeg  fik  dem  Alle 
i  Behold.  Men  jeg  har  ikke  maattet  kunne  taale  Kul- 
den  og  den  Forskraekkelse,  og  saa  er  jeg  kommen  herop 
til  Himmeriges  Port;  de  sige,  den  bliver  lukket  op  og- 
saa for  saadan  en  Stakkel  som  jeg.  Og  nu  har  jeg  jo 
intet  Hus  mere  dernede  paa  Diget,  dog  det  giver  mig 
da  ingen  Adgang  her." 

Da  aabnede  sig  Himmeriges  Port,  og  Englen  forte 
den  gamle  Kone  ind;  hun  tabte  et  Senge-halm  udenfor, 
et  af  de  Straa,  der  havde  ligget  i  hendes  Seng,  den  hun 
tsendte  for  at  frelse  de  Mange,  og  det  var  blevet  til  det 
pure  Guld. 


82  EEADER. 

12.     Knud  den  Store. 

{Canute  the  Great). 

Kong  Knud  sad  stor  og  msegtig  paa  sin  Throne, 

En  Herre,  drabelig  og  stserk  som  huld. 
Den  danske,  britiske  og  norske  Krone 

Var  sammensmeltet  i  hans  Krones  Guld. 
Hoit  i  hans  hole  Sal  klang  Harpens  Tone, 

Thi  Skjaldens  Barm  var  af  hans  Idrset  fuld. 
I  Kirken  selv  lod  Hymner  til  hans  iEre, 

Thi  kraftig  han  udbredte  Jesu  Lssre . 

Men  Knud  sad  tans  og  tankefuld  i  Sind, 

Ei  blussed  Laeben  som  hans  Purpur-klsede, 
Sorgmodelig  han  stotted'  Haand  til  Kind, 

Og  ingen  Del  han  tog  i  Hoffets  Glsede. 
De  svundne  Dages  Idraet  faldt  ham  ind. 

Da  monne  bittre  Taarer  Oiet  vsede. 
"Ak,"  sukked'  han,  "min  Gud!  kan  Du  forgsette 

min  Synd,  kan  Du  mit  Regnebrset  udslette  ? 

Min  Ungdom  svandt  i  Stolthed  og  Foragt, 

Kjsek  frem  jeg  gik,  men  nu  jeg  modlos  grseder. 
For  at  forstserke  denne  stolte  Magt 

Forbandt  jeg  mig  med  Eadrik,  den  Forrseder. 
Den  djserve  Ulf  i  Kirken  blev  ombragt, 

Hans  Blod  uskyldigt  Alter -tavlen  vseder. 
Ei  blot  med  Svcerdet,  tidt  med  morke  Rsenker 

Jeg  vandred'  frem.     Nu  det  mit  Hjerte  krsenker. 

Men  oftest  dog  med  Manddom  og  med  Svserd 
Min  raske  Ungdom  blot  sit  Vserk  begyndte ; 


CANUTE  THE  GREAT.  83 

At  vorde  gamle  Danmarks  Krone  vserd, 

Det  var  den  Tanke  dog,  som  frem  mig  skyndte. 

Og  derfor  stormed'  jeg  i  Herre-fserd, 

Og  derfor  Heltens  Syssel,  Kamp,  jeg  yndte. 

Da  aabned'  sig  mit  Hjerte  for  Din  Stemme ; 
Ak,  hulde  Jesus!  kan  Du  alt  forglemme?" 

Som  Kongen  nu  saaledes  trostlos  sad 
Med  blege  Kinder  og  med  Graad  i  Oiet, 

Mens  henad  Bsenken  i  den  lange  Rad 

Guld- hornet  gik,  og  Hvermand  var  fornoiet; 

Da  tren  en  Skjald  for  Kongen  frem  og  kvad  : 
"Min  Herre!  hvor  er  den  som  Du  ophoiet? 

Du  tvang  det  stolte  Nords  udstrakte  Lande, 
Ustraffet  Ingen  tor  Dit  Bud  modstande.'* 

Taalmodig,  uden  Harme  horte  Knud 

Paa  denne  daarlige,  forvovne  Tale. 
Hvad  Skjalden  kvad,  det  raabtes  snarlig  ud 

Af  hver  en  Ridder  i  de  blanke  Sale. 
Da  blev  den  gyldne  Stol  paa  Kongens  Bud 

Bragt  ned  fra  Borgen  gjennem  gronne  Dale 
Til  hviden  Strand,  hvor  stolt  og  langsomt  Vandet 

Hoit  skylled'  sine  Bolger  op  paa  Landet. 

Derpaa  han  lod  med  stenbesatte  Baand 
Den  tunge  Glavind  ved  sit  Belte  spende, 

Med  Krone  paa,  med  Scepter  i  sin  Haand, 
Man  saa  ham  sine  Fjed  mod  Havet  vende. 

Hvad  Tanke  nu  besjelte  Kongens  Aand, 
NysgjerrigHof-mand  onskte  gjerne  kjende; 


84  READER. 

Men  Kongen  taug  og  vandred'  med  sit  Folge 
I  Purpur  -  kaaben  mod  den  hvide  Bolge. 

Der  Kongen  sad  og  talte  saa  til  Havet : 

"Det  Land,  jeg  sidder  paa,  tilhorer  mig; 
"Med  Dig,  o  So!  min  Magt  er  jo  begavet, 

"Thi  1yd  Din  Herre,  Du  ei  nserme  Dig! 
"Din  Bolge  krsever  jeg  saaledes  avet, 

"  At  til  min  Fod  den  aldrig  vover  sig, 
"  Thi  jeg  behersker  Nordens  stolte  Lande, 

"Ustraffet  Ingen  tor  mit  Bud  modstande," 

Men  som  ssedvanlig  gik  den  stolte  Bolge 

Sin  vante  Vei,  den  end  bestandig  tog, 
Af  sin  Natur  den  Intet  vilde  dolge, 

Det  ene  Bolge  -  slag  det  andet  jog. 
Med  otte  niende  kom  brat  i  Folge, 

Der  stserk  og  svanger  op  paa  Kongen  slog, 
Ei  til  bans  Fodder  kun  den  op  sig  trsengte, 

Hans  Scepter  og  bans  Krone  den  bespraengte. 

Da  reiste  Kongen  sig,  saa  til  hver  Side, 
Brod  rort  med  Taarer  hoit  saaledes  ud : 
"Isandhed,  hver  en  Kristen  burde  vide, 

"  At  Ingen  maegtig  er  foruden  Gud. 
"  Han  grunded'  Jorden,  Han  lod  Havet  glide 

"  Med  evigt  Rore,  ved  sit  stserke  Bud, 
"  Han  ene  msegter  Jord  og  Hav  at  tvinge, 
"  Mod  bans  er  al  min  Vselde  saare  ringe." 

Med  disse  Ord  ban  af  sin  Krone  spsendte, 
Af  Guld  og  ^delstene  tung  og  svar ; 


NAVY   SONG. 

Derpaa  han  sine  Fjed  fra  Havet  vendte 
Og  ydmyg  Kronen  hen  i  Kirken  bar. 

Der  knselte  han  og  hver  en  Synd  bekjendte, 
Mens  Angers -taaren  trilled'  hed  og  klar. 

Paa  den  Korsfsestede  med  Martyr -kviden 
Han  Kronen  satte,  bar  den  aldrig  siden. 

13.      OrLOGS  -  VISE. 
{Navy  Song). 

Kong  Christian  stod  ved  hoien  Mast 

I  Rog  og  Damp. 
Hans  Veerge  hamrede  saa  fast, 
At  Gothens  Hjelm  og  Hjerne  brast. 
Da  sank  hvert  fiendligt  Speil  og  Mast 

I  Rog  og  Damp. 
Fly,  skreg  de,  fly  hvad  flygte  kan, 
Hvo  staar  for  Danmarks  Christian 

I  Kamp ! 

Niels  Juel  gav  Agt  paa  Stonnens  Brag, 

NuerdetTid! 
Han  heisede  det  rode  Flag 
Og  slog  paa  Fienden  Slag  i  Slag. 
Da  skreg  de  hoit  blandt  Stormens  Brag : 

NuerdetTid! 
Fly,  skreg  de,  hver  som  veed  et  Skjul, 
Hvo  kan  bestaa  for  Danmarks  Juel 

IStrid! 

O  Nordhav !  Glimt  af  Vessel  brod 
Din  morke  Sky, 


READER. 

Da  tyede  Kjsemper  til  dit  Skjod, 
Thi  med  ham  lynte  Skrsek  og  Dod ; 
Fra  Valen  hortes  Vraal,  som  brod 

Den  tykke  Sky ; 
Fra  Danmark  lyner  Tordenskjold, 
Hver  give  sig  i  Himlens  Void 

Ogfly! 

Du  Danskes  Vei  til  Ros  og  Magt, 

Sortladne  Hav ! 
Modtag  dill  Ven,  som  uforsagt 
Tor  mode  Fareu  med  Foragt, 
Saa  stolt,  som  Du,  mod  Stormens  Magt, 

Sortladne  Hav ! 
Og  rask  igjennem  Larm  og  Spil 
Og  Kamp  og  Seier  for  mig  til 

Min  Grav ! 


14.    Norsk  Flag -sang. 

{Norwegian  Flag  Song). 

Mens  Nordhavet  bruser  mod  fjeldbygt  Strand 

Og  stolte  Erindringer  vsekker 
Om  Fsedrenes  Ry,  som  til  fjerne  Land 

Det  bar  paa  de  nordiske  Snekker — 
O  Nordmsend,  sjunger  til  Harpens  Slag 

En  Sang  for  Norriges  unge  Flag. 

Du  Blomster  af  Palmen  paa  fjeldfast  Grund, 

Skjon  er  Du  at  skue  trefarvet ; 
Pet  hvideije  Kors  i  deu  rode  Bund 


PATRIOTIC  SONG.  87 

Det  har  Du  af  Dannebrog  arvet ; 
Men  Hjerte- blade t  det  morkeblaa 

Fra  Frihedens  Marv  maatte  forst  udgaa. 

Fra  Himlen  faldt  Dannebrogs-fanen  ned, 
Blev  Tvilling- lands  Snekkernes  Smykke 

Og  stod  gjennem  Secler  i  Krig  og  Fred, 
Omsvsevet  af  Hseder  og  Lykke. 

O  Flag  for  Norrig !  stand  evig  saa, 
Mist  aldrig  dit  Hjerte -blads  hole  Blaa  I 


15.      F^DRELANDS  -  SANG. 
{Patriotic  Song). 

Ja  vi  elske  dette  Landet, 

Som  det  stiger  frem 
Furet,  veirbidt,  over  Vandet, 

Med  de  tusind  Hjem, 
Elsker,  elsker  det  og  tsenker 

Paa  vor  Fa'er  og  Mo'er 
Og  den  Saga-nat,  som  ssenker 

Dromme  paa  vor  Jord. 

Dette  Land  har  Harald  bjerget 

Med  sin  Kjaempe-rad, 
Dette  Land  har  Haakon  vserget, 

Medens  Oivind  kvad ; 
Paa  det  Land  har  Olaf  malet 

Korset  med  sit  Blod, 
Fra  dets  Hole  Sverre  taled' 

Eoma  midt  imod. 


88 


EEADEK. 

Bonder  sine  Oxer  brynte, 

Hvor  en  Hser  drog  frem, 
Tordenskjold  langs  Kysten  lynte, 

Saa  den  lystes  hjem. 
Kvinder  selv  stod  op  og  strede, 

Som  de  vare  Msend, 
Andre  kunde  bare  grsede, 

Men  det  kom  igjen. 

Haarde  Tider  bar  vi  doiet, 

Blev  tilsidst  forstodt, 
Men  i  vserste  Nod  blaaoiet 

Frihed  blev  os  fodt. 
Det  gav  Fader -kraft  at  b^ere 

Hungersnod  og  Krig, 
Det  gav  Doden  selv  sin  ^re, 

Og  det  gav  Forlig. 

Fienden  sit  Vaaben  kasted', 

Op  Vesiret  foer, 
Vi  med  Undren  mod  ham  hasted', 

Thi  ban  var  vor  Bro'er. 
Drevne  frem  paa  Stand  af  Skammen, 

Gik  vi  soderpaa ; 
Nu  vi  staa  tre  Brodre  sammen 

Og  skal  saadan  staa. 

Norske  Mand  i  Hus  og  Hytte, 

Tak  din  store  Gud  I 
Landet  vilde  ban  beskytte, 

Skjondt  det  morkt  saa  ud. 


COMMEMORATION   OF   LUTHEK.  89 

Alt  hvad  Fsedrene  har  kjaempet, 

Modrene  har  grsedt, 
Har  den  Herre  stille  lempet, 

Saa  vi  vandt  vor  Ret. 

Ja  vi  elske  dette  Landet, 

Som  det  stiger  frem 
Furet,  veirbidt,  over  Vandet, 

Med  de  tusind  Hjem. 
Og  som  Fsedres  Kamp  har  hsevet 

Det  af  Ni3d  til  Seir, 
Ogsaa  vi,  naar  det  bli'er  kraevet, 

For  dets  Fred  slaa  Leir. 


II.     BIOGRAPHICAL  SKETCHES. 

16.      LUTHERS  MiNDE. 

{Commemoration  of  Luther). 

I  Wittenberg  i  Sachsenland 

Der  er  en  Grav  tilskue, 
Der  hviler  sig  en  from  Guds  Mand 

Alt  under  Kirke-bue, 
Hvad  her  han  hed,  det  veed  Enhver^ 

Som  har  sin  Gud  og  Bibel  kjaer  ; 
Men  hvad  han  hedder  nu  hos  Gud, 

Skal  Engle  for  os  sjunge  ud, 
Naar  vi  med  ham  forsamles. 


90  READER. 

Han  lukked'  op  den  Bibel-bog, 

Som  var  saa  fast  forseglet ; . 
Han  saa,  paa  Herrens  Syner  klog, 

Guds  Herlighed  i  Speilet ; 
Han  laante  Biblen  Folkets  Maal, 

Han  trodsed  Ban  og  Staal  og  Baal ; 
Og  livad  der  stred  mod  Herrens  Ord, 

Det  sank  paa  Baal,  det  sank  i  Jord ; 
Thi  Herrens  Ord  har  Krsefter. 

Trods  List  og  Void,  trods  Ban  og  Baal 

Gik  Ordet  vidt  om  Lande  ; 
Det  talte  Folkets  Tunge-maal 

Alt  op  til  Norre  -  Strande ; 
Det  lod  ved  Donaus  Kilde  -  veeld, 

Det  gjenlod  hoit  fra  Dovrefjeld  ; 
Ved  Blocksbjerg  og  ved  Hekla  klang 

Det  lifiig  sodt  i  Kirke  -sang  : 
Da  var  der  Lyst  at  leve. 

Der  han  gik  hjem,  den  fromme  Mand, 

Til  Fader  i  det  Hole, 
Da  sdrged'  Christne  vidt  om  Land 

Med  Suk,  med  Graad  i  Oie ; 
Han  fulgtes  til  sit  Hvile-sted 

Af  Lsege  og  af  Lserde  med, 
Ja  mangen  Ridder  gjev  og  bold 

Med  Taarer  salvede  sit  Skjold; 
Men  Herrens  Ord  dem  trosted'. 


KING   CHRISTIAN  IV.  91 

17.    Kong  Christian  IV. 

{King  Christian  IV). 

Christian  IV,  Konge  af  Danmark  og  Norge  (1588  — 
1648),  var  begavet  baade  som  Bygmester,  Kunst-kjen- 
der,  Ingenior,  Stats -mand.  General  og  Admiral,  i  hvil- 
ken  Henseende  han  staar  ene  i  sit  Slags ;  Ingen  uden 
han  har  forenet  Kongen  og  Admiralen  i  een  Person. 
Som  Hger-forer  viste  han  et  koldblodigt,  urokkeligt 
Mod;  hans  Feltherre - evner  vara  betydelige,  og  hvad 
han  kunde  klage  over  var,  at  Lykken  blev  ham  utro  i 
det  mest  afgjorende  Oieblik.  Som  Regjerings-mand 
besad  han  et  klart  Blik  for,  hvad  Tiden  trsengte  til, 
Kundskab  og  Indsigter  i  Sagerne,  levende  Folelse  for 
det  Ophoiede  i  sit  Kald,  Lyst  og  Evner  til  selv  at  raade, 
.^rekjerhed  nok  til  at  onske  baade  sin  egen  og  sit  Folks 
Vserdighed  hsevdet,  og  Dristighed  til  at  vove  en  Dyst, 
naar  det  gjaldt ;  der  var  ogsaa  Kraft,  mandig  Kraft  i 
hans  Villie ;  hvad  det  skortede  paa,  var  det  store  Over- 
blik  og  den  forsynlige,  sindige  Beregning  af  Tid  og 
Omstsendigheder.  Derfor  indlod  han  sig  stundom  paa 
mere,  end  han  kunde  magte,  og  ene  som  han  stod,  hef- 
tig  og  opfarende  som  han  tillige  var,  forlob  han  sig  og 
kunde  ikke  ret  komme  nogen  Vei  med  sin  Tids  Stor- 
msend ;  de  laerte  at  frygte  ham  og  hans  Stok,  der  for  et 
godt  Ord  kunde  suse  dem  om  Orene,  de  agtede  ham 
vel,  men  de  elskede  ham  ikke  og  mserkede  efterhaanden, 
hvori  hans  svage  Side  stak.  Hans  Arbeidsomhed  var 
saa  stor,  at  man  ikke  begriber,  hvor  han  fik  Ende  paa, 
hvad  han  overtog  sig ;  altid  paafserde,  et  Oieblik  i  den 
ene,  det  ngeste  i  den  anden  Retning,  vilde  han  selv  se 


92  READER. 

sig  for  og  vsere  med  ved  Alt.  Dette  var  en  af  hans 
Hoved-feil  som  regjerende  Konge,  det  svsekkede  hans 
Overblik  over  det  Hele ;  det  hang  imidlertid  sammen 
baade  med  hans  flersidige  Begavelse  og  hans  ellers  saa 
priselige  Opdragelse. 

Hans  danske  Smdelag  var  hver  Mand  i  Landet  be- 
kjendt  og  viste  sig  i  det  Store  som  i  det  Smaa ;  han  be- 
ordrede  saaledes  sine  Sendebud  i  England  og  Rusland 
ikke  at  bruge  andet  Sprog  end  Moders-maalet,  og  hvis 
der  begJ8eredes  Tydsk,  da  gjore  en  Undskyldning,  "  at 
de  ikke  vare  det  Sprog  msegtige."  Ogsaa  hans  Retfger- 
dighed  var  bekjendt,  saa  Folk  altid  med  Glsede  saa  ham 
i  Retter-thingefc,  og  ligesom  den  var  bekjendt,  var  hans 
skarpe  Syn  til  at  opdage  Broden  det  ikke  mindre.  Lige 
trygt  som  paa  Kongens  Retvished,  kunde  man  ogsaa  for- 
lade  sig  paa  hans  Ord.  Han  indlod  sig  venlig  med  Alle, 
skattede  Dygtigheden,  hvor  den  fandtes,  drog  de  Bor- 
gerlige  frem  og  ansaa  ikke  sit  Bord  beskjaemmet,  fordi 
en  jevn,  simpel  Mand  tog  Plads  ved  det.  Hvor  natur- 
ligt,  at  Folket  folte  sig  tiltalt  af  den  uslebne  men  serlige 
Djervhed,  der  lyste  frem  af  al  hans  Feerd.  Sandhed 
var  det,  naar  han  udbrod:  "Han  kunde  trygt  laegge  sig 
til  at  sove  i  enhver  Hytte  i  Landet." 

18.    Thomas  Kingo. 

Th.  Kingo  er  fodt  den  15de  December  1634  i  Nord- 
sjselland,  hvor  hans  Fader,  skotsk  af  Fodsel,  var  Linned- 
vsever.  Han  opvoxede  under  fattige  Kaar,  men  blev 
tidlig  sat  til  Bogen  paa  Grund  af  sit  opvakte  Nemme. 
Som  ung  theologisk  Kandidat  var  han  i  nogle  Aar  Hus- 


THOIVIAS  KINGO.  93 

Iserer  paa  en  Herre-gaard  i  Sjselland,  afholdt  ikke  min- 
dre  for  sit  Vid  og  sin  Selskabelighed  end  for  sin  boglige 
Dannelse.  I  de  Aar  blev  Egnen  hjemsdgt  af  de  Sven- 
ske  under  Kjobenhavns  Beleiring  (1658),  og  Kingo 
gjorde  Nytte  som  "  Sauvegarde  "  ved  Gaarden ;  men  ban 
var  naer  bleven  et  af  Krigens  Oifre,  da  en  svensk  Cor- 
net, som  ban  med  dragen  Kaarde  fratog  en  rovet  Hest, 
skjod  sin  Pistol  af  paa  ham,  saa  at  Kuglen  gik  igjennem 
bans  Mund.  Det  lystige  Herre  -  gaards  -  Liv  gav  bam  An- 
ledning  til  et  Par  Skjemte-digte  IDatidens  noget  klun- 
tede  Smag.  Tid  efter  anden  udgav  ban  Isengere  be- 
skrivende  og  lovprisende  Digte  over  fsedrelandske  Em- 
ner;  de  vandt  bam  et  Digter-navn  og  boitstaaende  Vel- 
yndere. 

Imidlertid  var  ban  indtraadt  i  den  geistlige  Stand. 
Det  var  som  Praest  i  sin  Fodeby  Slangerup,  i  sit  40de 
Aar,  at  ban  bragte  Sommer  og  Sang  i  den  danske  PsaL 
me-digtning  med  ^'-Thomas  Kingos  Aandelige  Sjunge- 
chorr  I  Tilegnelsen  til  Kongen  lover  ban  fremdeles 
at  anvende  al  Flid  paa  Psalme-digtningen,  saa  at  vi 
ikke  skuUe  bave  Bebov  at  tigge  og  laane  af  de  Tydske 
og  andre  Landes  Folk;  "tbi  de  Danskes  Aand  er  dog 
ikke  saa  fattig  og  forknyt,  at  den  jo  kan  stige  ligesaa 
boit  mod  Himmelen  som  andres,  alligevel  at  den  ikke 
bliver  fort  paa  fremmede  og  udl^ndiske  Vinger."  Nog- 
le  Aar  efter  (1677)  kaldte  Kongen  bam  til  Biskop  i  Fy- 
ens  Stift.  Her  havde  ban  en  vid  Mark  for  sin  Arbeids- 
kraft,  ved  Tilsynet  med  Kirker,  Skoler  og  milde  Stif- 
telser.  Han  blev  optagen  i  Adels-standen  med  en 
Pegasus  i  sit  Vaaben ;  da  ban  ved  tredie  ^gteskab  blev 
Herre  til  Fraugdegaard,  var  bans  StUling  saa  meget 
anseligere. 


94  HEADER. 

Under  Christian  den  5te  havde  Enevolds-magten 
slaaet  faste  Rodder,  og  man  strsebte  at  gjennemfore  En- 
heden  i  alle  offentlige  Anliggender.  Riget  fik  en  ny 
Lov-bog  og  Kirken  et  nyt  Ritual;  Biskop  Kingo  var 
Medlem  af  Ritual  -  commissionen.  Sam ti dig  vaagnede 
Onsket  om  en  Psalme-bog,  som  kunde  aflose  de  mange 
indbyrdes  afvigende,  tildels  forseldede  Samlinger,  der 
vare  i  Brug.  Det  blev  Kingos  Hverv  at  udgive  en  ny 
Kirke- Psalme-bog  for  Danmark  ogNorge;  ban  havde 
skaffet  sig  et  eget  Bog  -  trykkeri.  Dens  forste  Halvdel, 
Vinter-parten,  udkom  1689;  mq^  den  fandt  Modstand 
fra  mange  Sider;  de  seldre  Kirke -sange  vare  snarere 
omdigtede  end  skaansomt  sendrede ;  der  var  optagen  en 
Del  udtvserede  Psalmer  af  Samtidige,  og  Kingos  egne 
Psalmer  fandt  Mange  for  hole  for  Menigmand,  der  dog, 
som  ban  med  Foie  bemserker,  "tidt  haver  mere  Fattelse, 
end  somme  Lserde  tage  sig  vare  for."  Enden  blev,  at 
der  blev  nedsat  en  Commission,  som  udarbeidede  Psal- 
me-bogen,  dog  med  stadig  Bistand  af  Kingo,  ogsaa  til 
Sommer-parten ;  saaledes  udkom  den  saakaldte  "  Kingos 
Psalme-bog,"  der  endnu  bruges  paa  flere  Steder,  isser  i 
Jylland  og  Norge. 

Skjondt  ban  fra  Ungdom  af  havde  erfaret,  at  "  Sorrig 
og  Glsede  de  vandre  tilhobe,"  var  dog  hans  virksomme 
Liv  forholdsvis  rigt  paa  Lykke  og  Udmserkelse.  Han 
dode  1703,  i  sin  Alders  69de  Aar. 

Kingos  Psalmer  lyde  igjennem  hele  vor  Kirke -sang. 
Det  "  Aandelige  Sjunge-chor,"  som  allerede  i  hans  Le- 
vetid  blev  mange  Gauge  optrykt  og  oversat  paa  Tydsk, 
Svensk  og  Islandsk,  bar  siden  oplevet  mangfoldige  Op- 
lag.      Alle   vore  Psalme-boger  saavelsom  de  Samlin- 


NIELS  JUEL.  95 

ger,  der  ere  iidgivne  til  Hus-andagt,  have  ost  rigeligt 
af  hans  Fonaad.  Selv  gjennem  de  senere  store  Psalme- 
digtere — Brorson,  Grundtvig — hore  vi  jevnlig  Toner 
fra  Kingo.  Det  er  med  ham  som  Forgjsenger,  at  vor 
Kirke,  fremfor  den  tydske  og  den  engelske,  har  til 
sine  frugtbareste  Psalme  -  forfattere  havt  virkelige  Dig- 
tere. 

19.     Niels  Juel. 

Den  danske  So-helt  Niels  Juel  gik  meget  ung  i  hol- 
landsk  Orlogs-tjeneste,'hvor  han  erhvervede  en  fuld- 
stsendig  Kundskab  i  So  -  krigs  -  Kiinsten  og  havde  mange 
Anledninger  til  at  vise  sin  Tapperhed.  Da  Danmark 
i  1676  kom  i  Krig  med  Sverige,  blev  Juel  i  Forening 
med  den  hollandske  Admiral  Tromp  betroet  Comman- 
doen  over  den  danske  Flaade.  Han  gjorde  Landgang 
paa  den  svenske  0  Gothland  og  erobrede  samme.  Da 
den  svenske  Flaade  fik  Kundskab  herom,  opsogte  den 
Juel  og  angreb  ham  under  Bornholm.  Juel  havde  nep- 
pe  mere  end  halv  saa  mange  Skibe  som  de  svenske ;  dog 
udholdt  han  en  to  Dages  Kamp  med  dem  og  gik  seierrig 
ud  af  Kampen.  Kort  efter  angreb  han  i  Forening  med 
Hollsenderne  de  Svenske  under  Oland  og  vandt  en  af- 
gjorende  Seier. 

1 1677  slog  Juel  den  svenske  Admiral  Sjoblad,  der 
var  loben  ud  fra  Gothenborg  for  at  forene  sig  i  Oster- 
soen  med  den  store  svenske  Flaade.  Juel  erobrede  fem 
af  hans  Skibe  og  tog  selve  Admiralen  til  Fange.  Der- 
efter  opsogte  Juel  den  store  svenske  Flaade  imder  Rigs- 
admiral  Horn.  Denne  havde  37  store  Skibe,  medens 
Juel  kun  havde  25.      Dog  besluttede  Juel  at  angribe 


96  HEADER. 

den  overlegne  Fiende.  Slaget  forefaldt  i  Kjogebugt  og 
var  yderst  blodigt.  Juel  maatte  to  Gange  skifte  Admi- 
ral-skib,  men  hans  Seier  var  glimrende.  Fienden  tabte 
11  store  Skibe  og  ligesaa  mange  smaa,  medens  Juel  ikke 
tabte  et  eneste  Skib.  Fienden  mistede  3000  Fanger 
og  havde  1200  Dode  og  Saarede,  medens  Juel  kun  mis- 
stede  300  Mand.  Denne  Seier  er  en  af  de  vigtigste  i  den 
danske  So-krigs-Historie. 

Den  tappre  Juel  vendte  tilbage  til  Kjobenhavn,  hvor 
Folket  modtog  ham  med  lydelig  Beundring  som  deres 
Beskytter  og  Fader.  Kongen  ophoiede  ham  til  Over- 
admiral  og  Geheimeraad,  og  lod  slaa  en  Medaille  til 
hans  ^re,  medens  Udlandets  mest  erfarne  So-helte  er- 
kjendte  ham  for  den  dygtigste  Admiral  i  Europa. 

Niels  Juel  var  ikke  mindre  agtet  for  sine  private  Dy- 
der  end  for  sine  Krigs-bedrifter.  I  sin  Alderdom  leve- 
de  han  paa  Oen  Taasinge,  som  Kongen  til  Belonning  for 
hans  tro  Tjeneste  havde  forseret  ham.  Mange  besogte 
ham  for  at  hore  ham  fortselle  om  sine  So-bedrifter ;  men 
altid  talte  han  meget  beskedent  derom,  og  naar  nogen 
af  hans  Venner  talte  til  hans  ^Ere,  sagde  han :  "^ren 
for  al  Seier  tilhorer  Gud  alene." 

20.      LUDVIG  HOLBERG. 

I  Begyndelsen  af  det  18de  Aarhundrede  fremtraadte 
i  den  dansk  -  norske  Literatur  en  Forfatter,  som  baade 
hsevede  sig  hoit  over  alle  de  tidligere,  og  i  mange  Maa- 
der  blev  et  Monster  for  de  sildigere ;  som  i  sine  talrige 
Skrifter  ikke  blot  virkede  overordentligt  til  sin  Samtids 
Oplysning  og  sesthetiske  Dannelse,  men  ogsaa  levnede 
Eftertiden  en  rig  Kilde  til  Morskab  og  Belaering ;   som 


LUDVIG   HOLBERG.  9Y 

bedre  end  nogen  Anden  forstod  at  skrive  efter  sine 
Lands -msends  Smag,  men  tillige  selv  bidrog  saa  meget 
til  dens  Retning,  at  Nationens  Tsenkemaade  endnu  bae- 
rer  mangfoldige  Spor  af  bans  Indflydelse.  Denne  For- 
fatter  er  Ludvig  Holherg,  Han  var  fodt  i  Bergen  i 
Norge  1684.  Skjondt  ban  forst  havde  vseret  bestemt 
til  den  militsere  Stand,  blev  ban  dog  efter  sit  Onske  sat 
til  Studeringer  og  1702  dimitteret  til  Kjobenbavns  Uni- 
versitet.  Vel  maatte  ban,  da  ban  var  uformuende,  om 
kort  Tid  vende  tilbage  til  Norge  og  conditionere  bos  en 
Prsest  paa  Landet;  men  under  et  nyt  Opbold  i  Kjoben- 
bavn  tog  ban  baade  tbeologisk  Attestats  og  lagde  sig 
flittigt  efter  levende  Sprog,  navnlig  Engelsk,  Fransk  og 
Italiensk.  Af  Trang  antog  ban  igjen  en  Huslaerer- 
post ;  dog  bragte  bans  Lyst  til  at  se  fremmede  Lande 
bam  snart  til  at  opgive  den  og  med  de  faa  Penge,  ban 
kunde  gjore  Udvei  til,  at  seile  til  Holland.  Han  kom 
tilbage  Aaret  efter,  ernserede  sig  nogen  Tid  i  Cbristian- 
sand  som  Sprog -mester,  men  begav  sig  atter  udenlands, 
saasnart  Omstsendigbederne  tillode  det,  nemlig  til  Eng- 
land, bvor  ban  tilbragte  to  Aar,  fordetmeste  i  Oxford. 
Medens  ban  her  erbvervede  sit  Opbold  ved  at  under- 
vise  Studenter  i  Sprog  og  Musik,  i  bvilken  Kunst  ban 
bavde  bragt  det  temmelig  vidt,  fortsatte  ban  tillige  selv 
sine  Studeringer  med  Iver,  benyttede  sig  stadigt  af  de 
rigt  forsynede  Bibliotbeker  og  samlede  isser  Materialier 
til  bistoriske  Arbeider.  Efter  sin  Hjemkomst  fra  den- 
ne anden  og  meget  Isererige  Udenlandsreise  provede 
ban  ogsaa  strax  paa  at  gjore  sine  erbvervede  Kundska- 
ber  frugtbare  og  boldt  til  den  Ende  private  Forelsesnin- 
ger  ved  Universitetet ;  da  de  imidlertid  ikke  gave  bam 
7 


98  READfilJ. 

tilstraekkelige  Indtsegter,  saa  han  sig  noc't  tiJ  paany  at 
soge  sit  Brod  som  Informator,  i  hvilken  Egenskab  han 
blandt  Andet  ledsagede  et  ungt  Menneske  til  Dresden. 
Forst  fra  1710,  da  han  havde  erholdt  en  Plads  ved 
Borchs  Collegium,  kunde  han  udelukkende  offre  sig  for 
egne  Studier,  og  det  endda  en  Tid  lang  under  trange 
Kaar.  Hanbegyndte  sin  Skribent- bane  i  1711  med  en 
Introduction  til  de  europseiske  Rigers  Historie,  og  ud- 
arbeidede  i  de  nseste  Aar  et  Manuscript  om  Christian 
den  Fjerdes  og  Fredrik  den  Tredies  Bedrifter,  hvilket 
han  dedicerede  og  overrakte  Kong  Fredrik  den  Fjerde. 
Herved  banede  han  sig  Vei  til  en  Ansaettelse  som  Pro- 
fessor extraordinarius  ved  Universitetet,  dog  uden  Gage, 
og  var  kort  efter  saa  heldig,  understottet  af  et  Stipen- 
dium,  at  kunjie  tiltrsede  en  fjerde  Udenlandsreise,  paa 
hvilken  han  besogte  Holland,  Frankrige  og  Italien.  Efter 
at  vaere  kommen  hjem,  udgav  han  sin  Natur-  og  Folke- 
Ret  og  opnaaede  endelig  i  1718  et  virkeligt  Professorat. 
Paa  sine  Evner  som  Satiriker  havde  han  hidtil  blot 
givet  Prover  i  nogle  pseudonyme  latinske  Strids-skrifter 
mod  den  bekjendte  Jurist  og  Historiker  Andreas  Hoier ; 
men  fra  1719  begyndte  han,  under  Navnet  Hans  Mik- 
kelsen,  den  Rsekke  af  Arbeider  i  den  komiske  Poesi, 
hvorved  han  vandt  sin  allerstorste  Berommelse.  Fra 
hint  Aar  indtil  1728  udkom  nemlig  Peder  Paars,  de  fire 
Skjemte-digte,  Metamorphosis  og  de  fleste  af  hans  Co- 
medier.  Rigtignok  vare  disse  Frembringelser  i  deres 
Nyhed  anstodelige  for  Adskillige,  dels  fordi  de  syntes 
at  stride  mod  den  Gravitet,  man  forlangte  af  en  Mand 
i  Holbergs  Stilling,  dels  fordi  de  revsede  Tids  -  alderens 
Skjode  -  synder ;   dog  kunde  enkelte  af  hans  Collegers 


LUDVIG  HOLBERG.  99 

eller  de  af  Satiren  Rammedes  Utilfredshed  ikke  forhin- 
dre  alle  upartiske  Lseseres  enstemmige  Bifald.  I  sam- 
me  Tids-rum  udgav  han  iovrigt  sit  latinske  ^'-Brevfra 
Holger  Dansl'e  til  Burman^'"'  og  de  forste  af  de  tre 
Epistolce  ad  virum  perillustrem,  som  indeholdt  hans 
Autobiographi.  For  sin  Helbreds  Skyld  havde  han 
1725  foretaget  sig  den  femte  og  sidste  af  sine  Udenlands- 
reiser,  og  opholdt  sig  en  Vinter  i  Paris. 

Med  1728  kan  man  begynde  en  ny  Periode  i  Holbergs 
Virksomhed  som  Skribent.  I  dette  Aar  indtraf  den 
store  Ildebrand  i  Kjobenhavn,  som  drog  megen  Elen- 
dighed  efter  sig  og  havde  til  Folge,  at  de  danske  Skue- 
spil,  som  havde  bestaaet  siden  1722,  bleve  standsede. 
Da  Fredrik  den  Fjerde  dode  kort  efter,  og  den  alvorlige, 
pietistiske  Tone,  som  under  hans  Efterfolger,  Christian 
den  Sjette,  (1730—46)  udbredte  sig  fra  Hoffet,  ikke 
var  gunstig  for  den  Holbergske  Poesi,  bidroge  disse 
Omstsendigheder  formodentlig  til,  at  han  i  lang  Tid  isser 
berigede  Literaturen  med  historiske,  statistiske  og  po- 
pulser-philosophiske  Skrifter,  hvortil  han  desuden  i  sin 
modne  Alder  ikke  folte  mindre  Lyst  og  Dulighed,  end 
til  Udarbeidelsen  af  Yittigheds-vserker.  De  vigtig- 
ste  af  hine  prosaiske  Skrifter  vare :  Danmarks  og  Nor- 
ges  Beskrivelse,  Danmarks  Historie,  Almindelig  Kirke- 
historie,  Berommelige  Msends  og  Heltes  sammenlignen- 
de  Historier,  Heltinders  sammenlignende  Historier, 
Den  jodiske  Historie,  moralske  Tanker.  Af  poetiske 
Arbeider  udgav  han  i  hele  Perioden  kun  et  Par,  men 
blandt  dem  rigtignok  et  meget  betydeligt,  nemlig 
Mels  Klims  under j  or  disks  Reise  (udkom  paa  Latin 
1741). 


100  BEADETl. 

Som  Olding,  efterat  Fredrik  den  Pemte  liavde  beste- 
get  Thronen,  og  den  danske  Skueplads  igjen  var  bleven 
aabnet,  viste  ban  sig  endelig  paany  som  Theater  -  dig- 
ter,  og  nogle  af  bans  senere  Skuespil  vidne  endnu  om 
megen  Aands  -  livligbed,  hvorimod  bans  moralske  Fab- 
ler bave  flere  Kjendemgerker  paa  en  aldrende  Forfatter. 
Det  sidste  af  bans  raesonnerende  Arbeider  ere  de  fern 
Bind  Epistler.  Efterat  bave  ved  sine  Skrifter  vundet 
baade  Navn  og  Anseelse,  var  ban  1747  bleven  opboiet 
i  Friberre- stand,  og  bans  Godser  i  Sjselland  oprettet  til 
et  Baroni,  bvilket  ban  derpaa  legerede  til  Soro  Acade- 
mi.     Han  dode  ugift  den  27de  Januar  1754. 

21.    Peter  Tordekskjold. 

Tordenskjolds  oprindelige  Navn  var  Vessel.  Han 
var  fodt  1691  i  Tbrondbjem,  bvor  bans  Fader  var  Raad- 
mand.  Forst  skulde  ban  studere,  men  det  bavde  ban 
ingen  Lyst  til.  Derefter  kom  ban  i  Skrseder-lsere,  men 
denne  Stilling  passede  end  mindre  for  den  livlige  Dreng. 
Saa  blev  ban  da  sendt  til  Kjobenbavn  for  at  komme 
tilsos.  Derved  kom  ban  paa  sin  rette  Plads ;  tbi  ban 
var  fodt  til  So-mand.  Efterat  bave  gjort  nogle  Reiser 
til  Ost-  og  Yest-Indien  fik  ban  Underretning  om,  at 
Danmark  og  Norge  vare  komne  i  Krig  med  Sverige,  og 
den  19aarige  Yngling  tog  da  ikke  i  Betsenkning  at  til- 
byde  Befalings-manden  i  Cbristiania  sin  Tjeneste.  Han 
blev  antagen  og  anbetroet  at  fore  et  Skib  paa  4  Kano- 
ner,  men  Tid  efter  anden  udmaerkede  ban  sig  i  saadan 
Grad,  at  ban  i  Lobet  af  10  Aar  steg  fra  Lieutenant  til 
Vice  -  Admiral  og  opboiedes  i  Adels  -  standcn  under  Nav- 


PETER  TORDENSKJOLD.  101 

net  Tordenskjold.  Da  Kongen  gav  Vessel  dette  Navn, 
udbrod denne henry kt :  "Tordenskjold!  Nu,  saa  skaljeg 
ogsaa  tordne  saaledes  for  Svenskens  Oren,  at  han  skal 
sige,  at  Deres  Majestaet  ikke  forgjaeves  skjaenkede  mig 
dette  Navn." 

Iblandt  Tordenskjolds  ma3rkeligste  Bedrifter  regnes 
Slaget  i  Dynekilen  og  Erobringen  af  Fsestningen  Carl- 
sten  ved  Marstrand.  I  forstnsevnte  Slag  odelagde  han 
med  6  Skibe  en  svensk  Flaade  af  34  Orlogs-skibe  tilli- 
gemed  en  Transport -flaade,  ladetmed  Ammunition  og 
andre  Forsyninger  til  den  svenske  Haer,  som  under  Carl 
den  12te  beleirede  den  norske  Fsestning  Fredrikssten. 
Folgen  af  hint  Slag  blev,  at  den  svenske  Hajr  maatte 
ophseve  Beleiringen  og  trgekke  sig  ud  af  Norge. 

Fsestningen  Carlsten  indtog  Tordenskjold  ved  Krigs- 
list ;  han  forklsedte  sig  som  Fisker  og  kora .  med  sin  Fi- 
ske-kurv  paa  Armeu  ind  i  FiBstningeh,.hvor  han  ^ik 
omkring  og  solgte  Fisk,  medens  han  paa  :saninje,  -Tid 
udspeidede  Fiendens  Styrke  og  Forsvars  -  midletmBS  "Trl-^  ' 
stand.  Efterat  han  var  kommen  tilbage  til  den  nser- 
ligende  By  Marstrand,  som  hans  Tropper  holdt  besat, 
sendte  han  Commandanten  paa  Fsestningen  en  Opfor- 
dring  til  Overgivelse,  idet  han  forsikkrede  denne  om, 
at  hans  Troppers  Tal  var  saa  stort,  at  Fsestningen  ikke  i 
Lsengden  kunde  holde  sig  imod  dem,  hvorhos  han  ind- 
bod  Commandanten  til  at  sende  en  Officer  for  at  forvisse 
sig  herom.  Officeren  blev  sendt,  og  ved  kunstige  Ma- 
novrer  fik  Tordenskjold  bibragt  ham  det  Indtryk,  at  de 
danske  Troppers  Tal  var  meget  storre  end  virkelig  var 
Tilfseldet,  hvorpaa  den  svenske  Officer  vendte  tilbage 
til  Fsestningens  Commandant  og   underrettede  denne 


102  READER. 

om,  at  den  hele  By  var  opfyldt  af  fiendtlige  Tropper. 
Folgen  af  denne  Underretning  blev,  at  Commandanten 
strax  overgav  Fsestningen. 

Kort  efter  endte  Krigen,  hvorpaa  Tordenskjold  til' 
traadte  en  Udenlandsreise.  Han  havde  til  Hensigt  at 
besoge  Tydskland,  Holland  og  England ;  men  strax  i 
Begyndelsen  af  Reisen  kom  han  i  Strid  med  den  sven- 
ske  Oberst  Stael,  hvilken  endte  med  en  Duel  i  Hano- 
ver. I  denne  Duel,  som  fandt  Sted  den  12te  Novem- 
ber 1720,  blev  Tordenskjold  drsebt.  Ved  sin  Dod  var 
han  kun  29  Aar  gammel. 

Hans  Minde  holdes  endnu  i  stor  jEre  blandt  Danske 
og  Norske,  som  i  ham  se  en  national  Personification  af 
So-mands-Dygtighed  og  Kjsekhed. 

22.    Hans  Egedb. 

.  Gronlccndern^s-Apostel,  Hans  Egede,  blev  fodt  i 
TroTideilses  1  det  nordligste  Norge,  Aar  1686.  AUerede 
i  sit  22de  Aar  blev  han  udnsevnt  til  Sogne-praest  i 
Vaagen  i  Lofoten  og  giftede  sig  samme  Aar  med  en 
gudfrygtig  Kvinde,  Gjertrud  Rask,  med  hvem  Egede 
maa  dele  den  Ros  og  Beundring,  der  med  Rette  tilkom- 
mer  ham.  Efterat  han  i  et  Aars  Tid  havde  betjent 
Menigheden  i  Vaagen,  kom  han  til  at  tsenke  nsermere 
over,  hvad  han  havde  Isest  om  Gronland,  at  der  engang 
mellem  Aarene  1000  og  1350  havde  vaeret  Christne  med 
Kirker  og  Klostre,  medens  der  nu  var  hedensk  Vildhed 
og  Blindhed.  Dette  opvakte  hans  Medlidenhed,  saa 
at  han  besluttede  at  drage  til  Gronland  og  blive  Mis- 
sionser  for  de  forvildede  Folk  der.     Da  Missionen  maat- 


HANS   EGEDE.  103 

te  ssettes  i  Forbindelse  med  Handelen,  og  denne  sna- 
rest  kunde  ventes  fremmet  fra  Bergen  af,  fik  Egede 
der  istandbragt  et  Selskab,  som  vilde  vove  et  Handels- 
forsog  paa  Gronland.  Endelig  i  Aaret  1721  drog  han 
med  sin  Familie  til  dette  Land  og  nedsatte  sig  i  Vester- 
bygden,  hvor  han  fandt  de  gamle  Nordmsends  Boliger 
foiiadte  og  tildels  odelagte.  Indvaanerne  havde  ingen 
Lighed  med  de  gamle  Nordmsend,  som  engang  havdc 
boet  der  i  Landet  og  antaget  Christendommen ;  de  nu- 
^serende  Beboere  vare  kun  vilde,  hedenske  Eskimoer. 
Hvad  han  forst  maatte  taenke  paa,  for  at  kunne  udrette 
Noget  blandt  disse,  var  at  laere  deres  Sprog.  Han  optog 
derfor  en  Indfodt  i  sit  Hus  for  ved  daglig  Omgang  med 
ham  at  ssette  sig  ind  i  Sproget.  Mange  andre  Vanske- 
ligheder  havde  Egede  at  kjsempe  med,  saasom  Hungers- 
nod,  Sygdom  og  Misfornoielse  blandt  Colonisterne.  Den 
svsereste  Provelse  havde  han  dog  at  udholde  under  den 
Elendighed,  som  opstod  blandt  Gronlsenderne,  da  Borne- 
kopperne  grasserede  der.  Under  denne  skrsekkelige 
Sygdom,  som  angreb  den  storste  Del  af  de  Indfodte, 
maatte  Egede  vsere  baade  Laege  og  Prsest.  Hans  Hus- 
tru  saavelsom  han  selv  hjalp  de  Syge  og  pleiede  dem 
med  en  mserkvserdig  Selvopoffrelse.  En  doende  Grdn- 
Isender  gav  derfor  ogsaa  Egede  den  herlige  Ros:  "Du 
har  givet  os  Hus  -ly  og  Fode,  du  har  begravet  vore  Dode, 
der  ellers  vilde  vsere  blevne  opsedte  af  Ravne  og  Hunde, 
og  du  har  Isert  os,  hvorledes  vi  kuuxie  blive  salige,  saa 
at  vi  nu  kunne  do  med  Glsede  og  vente  et  bedre  Liv 
efter  dette."  Eg?des  seldste  Son  Poul  blev  sendt  til 
Kjobenhavn,  og  efterat  voere  uddannet  til  Prsest,  vend- 
te  han  tilbage  til  Gronland  og  blev  sin  Faders  Med- 


104  EEADER. 

hjelper.  Kort  efter  Sonnens  Tilbagekomst  dode  Ege- 
des  opoffrende  Hustru.  Han  besluttede  nu  at  over- 
lade  Missions -gjerningensFortssettelse  til  sin  Son,  livor- 
paa  han  vendte  tilbage  til  Kjobenhavn,  hvor  han  fik  op- 
rettet  et  Seminarium,  der  skulde  uddanne  Missionserer 
for  Gronland,  og  bvor  han  forfattede  flere  Boger  i  det 
gronlandske  Sprog.  Kongen  haedrede  ham  ved  at  ud- 
nsevne  ham  til  Missions  -  Biskop.  Hans  Arbeide  for  den 
gronlandske  Mission  bar  i  Tidens  Lob  baaret  herlige 
Frugter,  saa  at  der  nu  neppe  er  nogen  udobt  blandt 
Gronlands  voxne  Beboere.  Bibelen  er  oversat  paa  det 
gronlandske  Sprog ;  ligesaa  haves  mange  andre  religiose 
Boger  i  samme  Sprog ;  mange  af  de  Indfodte  ere  op- 
leerte  til  at  vsere  Kateketer ;  to  Seminarier  virke  til  saa- 
dannes  Uddannelse,  og  en  meget  udbredt  Skole-oplys- 
ning  raader  blandt  Folket.  —  Egede  dode  1758,  73  Aar 
gammel. 

23.    Bertel  Thorvaldsen. 

Bertel  Thorvaldsen  blev  fodt  i  Kjobenhavn  den  19de 
November  1770.  Hans  Fader  Gotskalk  Thorvaldsen 
var  en  Prseste  -  son  fra  Island.  Faderen  ernserede  sig 
som  Billed -skjserer.  Sonnen,  Bertel,  maatte  tidlig  gaa 
sin  Fader  tilhaande,  og  da  han  robede  Lyst  og  Anlseg  til 
at  tegne,  sendte  Faderen  ham  allerede  i  bans  ellevte  Aar 
til  Undervisning  i  Kunst  -  skolen  paa  Charlottenborg  Slot, 
det  saakaldte  "  Kunst  -  Academi."  Da  han  havde  fyldt 
det  16de  Aar,  havde  han  gjort  saa  god  Fremgang,  at  han 
for  et  Prove  -  arbeide  vandt  Udmserkelses  -  tegn.  I 
1796  forlod  han  Kjobenhavn  ombord  i  en  dansk  Fregat, 


BERTEL  THOKVALDSEN.  105 

med  hvilken  han  skulde  reise  til  Italien ;  paa  Malta  for- 
lod  han  Fregatten  og  kom  til  Rom  den  8de  Marts  1797. 
I  Begyndelsen  havde  han  her  saa  liden  Fremgang,  at  han 
efter  6  Aars  Forlob  endog  var  ifserd  med  at  reise  tilbage 
til  Danmark.  Han  skulde  reise  sammen  med  en  tydsk 
Billed -hugger;  Kudsken  holdt  allerede  udenfor  Doren, 
og  Kufferten  var  surret  paa  Vognen ;  saa  kom  hans  Rei- 
sefselle  i  sidste  Oieblik  og  havde  ikke  faaet  sit  Pas  1  Or- 
den ;  de  maatte  opssette  Reisen  til  nseste  Dag.  Men 
den  Dag  skulde  det  haende,  at  en  rig  Englaender  kom  til 
Thorvaldsens  Atelier  og  der  fik  se  hans  Model  til  en 
Statue  af  Jason.  Englsenderen  betragtede  denne  op- 
mgerksomt,  vendte  sig  saa  til  den  unge  Billed  -  hugger 
og  spurgte,  hvad  Arbeidet  vilde  koste  i  Marmor.  Thor- 
valdsen  forlangte  1500  Speciedaler,  og  Englaenderen  bod 
ham  2000 ;  herved  var  Thorvaldsen  given  Anledning  til 
at  forblive  i  Rom.  Rygtet  om  hans  Jason  gik  ud  i  Ver- 
den,  og  allerede  da  begyndte  Kunstforstandige  i  ham 
at  hilse  Gjenfdderen  af  den  grseske  Kunst  og  at  ssette 
ham  ved  Siden  af  den  beromte  Canova. 

Fra  den  Tid  af  og  til  sin  Dod  berigede  han  Verden 
med  en  Masse  Kunst -gjenstande,  som  have  skaffet  ham 
den  Rang  at  vsereden  nyere  Tidsstorste  Billed -hugger. 
Han  vendte  i  1838  tilbage  til  Kjobenhavn,  hvor  han  den 
24de  Marts  1844  dode  af  et  Slag-anfald.  Hans  sidste 
Vserk  var  en  ufuldfort  Buste  af  Luther. 

Sine  Kunst  -  vaerker  testamenterede  han  til  Byen  Kjo- 
benhavn. Til  deres  Opbe  var  else  blev  bygget  et  saer- 
eget  Museum,  i  hvis  Midte  findes  hans  Grav. 


106  EEADER. 

24.    Adam  Gottlob  Oehlenschl^ger. 

Oehlenschlseger  er  fodt  ved  Kjobenhavn  i  Aaret  1779. 
Hans  Fader  var  Organist,  senere  Slots  -  forvalter  paa 
det  kongelige  Sommer  -  slot  Fredriksberg.  Ved  Hjelp 
af  en  Friplads  kom  den  unge  Oehlenschleeger  i  Skole  og 
sknlde  paa  et  Handels  -  contoir.  Han  vilde  dog  meget 
heller  vaere  Student.  Der  blev  gjort  Udveie,  men  iste- 
detfor  Latin  og  Graesk  Iseste  han  Lafontaines  Romaner 
og  skrev  rorende  Skuespil,  som  opfortes  med  gode  Ven- 
ner,  eller  han  svsermede  om  i  Have  og  Lund.  Nu  var 
det  hans  Lsengsels  Maal  at  blive  Skuespiller.  Han  fik 
Listructor  og  Syngelserer  og  debuterede  et  Par  Gauge ; 
men  det  gik  op  for  ham,  at  han  havde  havt  langt  mere 
Glsede  af  at  vsere  Tilskuer.  Ved  denne  Tid  sluttede  han 
Venskab  med  Brodrene  Orsted;  hvis  stille,  begeistrede 
Flid  vakte  en  smertelig  Folelse  af  hans  egen  Omflagren. 
De  satte  Mod  i  ham,  laeste  med  ham,  og  saaledes  blev 
han  Student,  Aar  1800,  og  skulde  vsere  Advokat. 

Som  ung  Student  besvarede  han  en  Pris  -  opgave  om 
Brugen  af  den  nordiske  Mythologi  istedetfor  den  grse- 
ske.  Han  skrev  jevnlig  Digte.  Der  var  meget,  som 
afbrod  hans  juridiske  Studeringer.  En  Begivenhed, 
som  rev  hele  Slaegten  med  sig  og  vakte  en  heroisk  Stem- 
ning,  der  blev  ligesom  en  Sang -bund  for  kommende 
Digtere,  var  Slaget  paa  Rheden  den  2den  April  1801. 
Oehlenschlseger  hentede  derfra  Stof  til  en  lille  drama- 
tisk  Digtning,  den  forste,  vi  kjende  af  ham. 

I  Sommeren  1802  blev  han  forestillet  for  Henrik 
Steffens,  fodt  i  Norge,  en  begeistret  Forkynder  af  den  i 
Tydskland  frembrydende  Natur-philosophi  og  Roman- 


ADAM   GOTTLOB   OEHLENSCHL^GER.  107 

tik.  Philosoplien  og  Digteren  vare  snart  uadskillelige 
Venner.  I  det  Par  Aar  Steffens  holdt  Forelsesninger  i 
Kjobenhavn,  fik  han  en  blivende  Indflydelse  paa  den 
yngre  Slaegts  Betragtning  af  Christendom,  Historie  og 
Digtekunst ;  men  Ingen  stod  han  i  nsermere  Forhold  til 
end  Oelilenschlseger.  I  Aaret  1805  udgav  denne  to  Bind 
"Poetiske  Skrifter;"  de  gjorde  en  maegtig  Virkning 
forst  og  sidst  paa  den  yngre  Slsegt.  Nu  var  Digteren 
ogsaa  selv  sikker  paa  sit  Kald.  De  juridiske  Studier 
og  med  dem  Embeds -udsigterne  sagde  han  Farvel. 

I  August  1805  reiste  han  udenlands,  og  ilede  til  Stef- 
fens i  Halle.  I  Udlandet  var  Oehlenschlseger  sserlig 
frugtbar  som  nordisk  Digter.  Fra  Bibliotheket  i  Halle 
fik  han  Snorre  tillaans  og  fandt  her  i  Haakon  Jarls  Sa- 
ga Stof  til  et  Sorgespil :  Hedenskabets  sidste  Kamp  mod 
Christendommen.  Hans  nseste  Vserk  var  et  mythologisk 
Sorgespil  i  antik  Stil :  Baldur  hin  Gode.  Derefter  rei- 
ste han  fra  Halle,  tilbragte  nogle  Maaneder  hos  Goethe 
i  Weimar,  siden  i  Dresden,  hvor  han  daglig  besogte  Ra- 
phaels og  Correggios  Billeder  i  Galleriet.  I  November 
1806  kom  han  til  Paris. 

En  af  Oehlenschlaegers  kjgereste  Tanker  var  at  blive 
Digter  i  det  tydske  foruden  i  det  danske  Sprog,  at  Iseses 
af  de  30  Millioner  og  at  give  noget  Vederlag  for  det 
Meget,  han  modtog  af  Tydsklands  Forfattere.  Alle 
havde  opmuntret  ham  dertil,  undtagen  Philologen  F. 
A.  Wolf,  som  var  af  den  Mening,  at  m^n  kun  kan  vaere 
Digter  i  eet  Sprog.  Oehlenschlseger  oversatte  paa 
Tydsk  "Jesus  i  Naturen,"  og  endel  Tragedier ;  derefter 
digtede  han  en  ny,  *'Axel  og  Valborg."  Nsest  "Haa- 
kon Jarl "  har  ingen  af  hans  Tragedier  gjort  storre  Virk- 
ning paa  Scenen  end  "Axel  og  Valborg." 


108  HEADER. 

I  Juli  1808  reiste  Oehlenschlseger  fra  Paris ;  forst  til 
en  Bog -handler  med  sine  tydske  Vserker,  derefter  til 
Schweitz.  Han  gjorde  et  Besog  hos  Digterinden  Mad. 
Stael,  som  med  sin  Stab  af  tydske  og  franske  Skjonaan- 
der  holdt  ham  fsengslet  indtil  Foraaret.  Derfra  gik  det 
til  Florentz  og  videre  til  Rom,  hvor  han  daglig  var  sam- 
men  med  Thorvaldsen  og  gik  om  i  Musseerne.  Derfra 
begav  han  sig  hjem  til  Kjobenhavn,  hvor  hans  Digt- 
ninger  havde  fundet  Indgang,  saa  at  nu  den  alvorlige 
Digtekunst  begyndte  at  blive  ligesaa  yndet  og  ligesaa 
national,  som  den  komiske  havde  vseret  siden  Holberg. 

Efter  sin  Hjemkomst  blev  han  ansat  som  Professor  i 
jEsthetik.  Han  udgav  hvert  Aar  nye  Digtninger :  For- 
toellingev,  lyriske  Digte,  dramatiske ;  at  enkelte  af  dis- 
se  vare  lose  eller  ubetydelige,  medens  Forventninger  og 
Fordringer  vare  stegne,  begyndte  at  ssette  Kritiken 
i  Bevsegelse.  Storst  Lj^kke  gjorde  altid  hans  nordiske 
Arbeider. 

I  1829  gjorde  han  en  Udflugt  til  Sverige.  Hans 
Digtninger  havde  Isenge  lydt  over  Sundet,  og  IsGstes 
baade  paa  Svensk  og  Dansk.  Der  var  det  Aar  Promo- 
tion i  Lund,  i  Domkirken,  og  her  var  det,  at  hans  Ven, 
Biskop  Tegner^  indledede  de  nnge  Magistres  Bekrands- 
ning  med  i  Sangens  Navn  at  hylde  "den  nordiske 
Sangare  -  Kungen  "  og  krone  hans  skjonne  Hoved  med 
Laurbser-krandsen.  Det  var  i  Midtsommer  1829;  den 
Dag  blev  det  vitterligt,  at  "sondringens  tid  er  forbi"  og 
Stodet  vargivet  til  Naturforsker-  og  Studenter-Moder- 
ne  og  til  senere  Bestrsebelser  for  Samvirken  og  Foren- 
ing  i  Norden. 

Oehlenschlaegers  Dag-vserk  var  at  digte  ;  andet  Ar- 


CHRISTOPHER  HANSTEEN.  109 

beide  kjendte  han  ikke.      Snart  skrev  ban  Nyt,  snart 

oversatte  han  paa  Tydsk  eller  fra  Tydsk,  snart  ordnede, 

rettede,  omskrev  han  sine  Vserker  til  samlede  Udgaver. 

Han  opnaaede  en  Alder  af  70  Aar  og  dode  i  1850. 

25.    Christopher  Hansteen. 

Hansteen  er  fodt  i  Christiania  1784  og  har  fra  1814 
virket  som  Professor  i  Astronomi  og  anvendt  Mathema- 
tik  ved  Christiania  Universitet.  Tidlig  begyndte  han  at 
studere  Jord-magnetismen  ;  han  opdagede  den  nordost- 
lige  Magnet -pol  paa  en  Reise,  han  i  den  Hensigt  fore  tog 
gjennem  Siberien  i  Aarene  1828 — 30.  Som  bekjendt 
falder  den  magnetiske  Pol  ikke  sammen  med  den  geo- 
graphiske.  Saaledes  i  Bergen,  Norge,  er  Magnet -naa- 
lens  Misvisning  20  Grader  mod  Vest,  og  ved  Syd-spid- 
sen  af  Gronland  er  den  over  45  Grader.  Men  kommer 
man  Isengere  mod  Vest,  da  aftager  igjen  Misvisningen, 
og  ved  Vest-kysten  af  Hudson  Bay  viser  Naalen  lige 
mod  Nord.  I  Retning  af  dette  Punkt  maa  altsaa  findes 
en  Magnet -pol.  En  anden  nordre  Magnet -pol  findes 
i  det  ostlige  Siberien,  og  den  blev  funden  af  Hansteen. 
Lignende,  sydlige  Magnet -poler  findes  paa  den  sydlige 
Ilalvkugle,  en  i  New  Holland  og  en  anden  i  det  stille 
Hav,  sydvest  for  Ildlandet. 

Hansteen  har  i  1859  udgivet  en  Beskrivelse  over  sin 
Reise  i  Siberien  under  Titel  "  Reise  Erindringer."  Dis- 
se  udmaerke  sig  ved  et  populsert  Sprog,  og  ved  at  de  give 
interessante  Oplysninger  om  Beskaffenheden  af  det  rus- 
slske  Asien  og  Tilstanden  der.  Paa  bin  Reise,  der 
strakte  sig  gjennem  hele  Siberien,  naaede  Hansteen  li- 


no  READER. 

getil  den  chinesiske  Stad  Maimatschin.  Tilbageveien 
lagde  han  over  Kirgiser  -  steppen  til  Astrachan;  ban 
fortsatte  derpaa  Reisen  langs  Volga  til  Moscow  og  saa 
videre  til  St.  Petersburg,  hvor  han  havde  Audients  bos 
Keiser  Nicolaus.  Derfra  gik  Veien  over  Stockbolm  til- 
bage  til  bans  Hjem  i  Cbristiania. 

Han  var  i  Jang  Tid  Cbef  for  den  topograpbiske  Op- 
maaling  i  Norge ;  ligeledes  grundlagdes  under  bans  Le- 
delse  det  astronomiske  og  magnetiske  Observatorium  i 
Cbristiania. 

26.    Michael  Sars. 

Sars  var  fodt  i  Bergen  1805.  Tidlig  viste  han  sser- 
egne  Anleeg  til  at  blive  Natur-forsker.  Som  Sogne- 
prgest  til  Kinn  paa  Norges  Vest-kyst  fra  Aaret  1830  be- 
fattede  ban  sig  i  sine  Fristunder  med  at  undersoge  de 
lavere  So-dyr  og  udgav  Beskrivelser  og  Afbildninger 
af  disse.  1  Aaret  1837  opboldt  ban  sig  i  Isengere  Tid  i 
Paris,  undersogte  de  store  Musseer  og  Bibliotheker  der 
og  stiftede  Bekjendtskab  med  de  beromteste  franske 
Natur-forskere.  Kort  efter  udgav  han  et  Skrift,  der 
indeholdt  bans  Opdagelser  angaaende  flere  af  de  lavere 
So-  dyrs  Forplantning  og  Udvikling.  Paa  disse  bans 
Opdagelser  grundedes  nu  den  blandt  Zoologer  bekjend- 
te  Laere  om  Vexel  -  Generation,  bvilken  Lgere  paaviser, 
at  flere  af  de  lavere  Dyr  formere  sig  ikke  blot  paa  den 
for  Dyr  eiendommelige  Maade,  nemlig  ved  Mg^  men 
oo^saa  paa  andre  Maader,  der  ligne  Planternes  Forme- 
relses  -  maade,  nemlig  ved  Knop  -  dannelse  og  Spaltning. 

1  1846  —  54  udgav  Sars  sit  store  Vserk:  ^^  Fauna  Lit- 
tor  alls  Norvegice^'"  et  Vserk,  som  bar  gjort  bans  Navn 


THE   WATERS   OF   NORWAY.  Ill 

bekjendt  overalt  i  den  videnskabelige  Verden.  Univer- 
sitetet  i  Ziirich  i  Schweitz  hsedrede  ham  med  Doctor- 
Graden,  og  den  norske  Regjering  kaldte  ham  i  1854  til 
Professor  i  Zoologi  ved  Universitetet  i  Christiania.  Her 
dode  han  i  1869. 


III.    SKETCHES  FROM  NATURE. 
27.    Vasdragene  i  Norge. 

(  The  Waters  of  Norway). 

VaBdragene^  (Vandlobene)  ere  til  en  fuldstsendig 
Natur-kundskab  om  de  skandinaviske  Lande  ligesaa 
vigtige  som  Bjergene.  Man  kan  paa  begge  Maader  be- 
stemme  Dalenes  Lob.  Enhver  Dal  gjennemstrommes  af 
sin  Elv  og  har  Holder  langs  dens  Bredder.  Det  er  dog 
den  langs  Elven  eller  Indsoen  liggende  Strimmel  af 
Dal -bund,  som  for  Beboerne  er  vigtigst.  Her  forener 
sig  den  frugtbareste  Jord-bund  med  det  varmeste  Veir- 
lag.  I  Norge  er  det  hovedsagelig  kun  her,  at  der  findes 
Beboelse  og  Jordbrug.  Hoide-ryggen  imellem  Elvene 
eller  Dalene  kaldes  Fjeld,  Aas  eller  Hei  i  de  forskjellige 
Egne  af  Landet.  Men  det  er  ikke  mange  Steder,  at  den 
er  lav  nok  til  at  dyrkes,  saaledes  som  naturligvis  finder 
Sted  i  den  bedste  Del  af  Sverige  og  Finland. 

Vand  -  systemet  er  ogsaa  en  af  Skandinaviens  storste 
Sseregenheder.  Paa  ethvert  Land  -  kaart  vise  sig  de  sto- 
re svenske  Indsoer,  af  hvilke  Venern  (108  geogr.  a 
Mile),  Yettern  (36  geogr.  g  Mile),  Mselaren  og  Hjel- 
maren  hore  til  de  betydeligste  i  Europa.     Ligesaa  ud- 


112 


READER. 


maerket  fremhsever  sig  den  Rsekke  af  hole  Fjeld-vande, 
som  langs  Lapmarken  ligge  lige  under  Rigs-grsendsen. 
Manser  let  paa  Kaartet,  at  de  laveste  Egne  i Fjeld- mas- 
sen  ere  mest  opfyldte  med  Ferskvande ;  fra  Hoif jeldene 
har  Vandet  lettere  skaffet  sig  Aflob.  Norge  har  altsaa 
de  faerreste  Ferskvande  og  Finland  de  fleste.  Svenske 
Geographer  have  antaget,  at  af  Norges  Overflade  er  en 
tyvende  Part  bedsekket  med  Ferskvand,  af  Sveriges  en 
ottende  Fart  og  af  Finlands  en  tredie  Part. 

Da  Indsoernes  Form  og  Storrelse  bero  paa  Bjerg-dan- 
nelsen,  er  det  en  Selvfolge,  at  Norge  med  sine  dybe, 
smale  Fjeld-klofter  ikke  kan  have  en  saa  stor  Flade  af 
Ferskvand,  som  Nabo-landene  med  sine  mere  udbredte 
og  udstrakte  Dal-bunde  og  Fjeld -marker.  Kun  hvor 
Norges  Hoifjelde  udvide  sig  til  en  Art  ujevnere  Flade, 
findes  nogle  brede  Soer,  saasom  Faemund  og  Rosvand 
paa  Grsendsen  af  Sverige.  De  andre  norske  Indsoer 
have  en  saa  langagtig  Form,  at  de  kun  se  ud  som  en 
Udvidelse  af  Elvefaret.  De  gaa  umaerkelig  over  i  de 
saakaldte  Stilvsetninger,  som  alene  ere  saadanne  strom- 
lose  Strog  af  Elven.  Naar  vi  altsaa  betaenke,  at  vor 
vigtigste  Indso  Mjosen,  uagtet  sin  Lsengde  af  13J  Mil, 
blot  udgjor  lidt  over  6  geogr.  n  Mile,  indse  vi,  at  de 
andre  ikke  kunne  vsere  hver  for  sig  betydelige,  om  de 
end  tilsammentagne  indeholde  en  meget  stor  ogubereg- 
nelig  Udstrsekning. 

De  norske  Elve,  som  udgaa  fra  Fjeld -massens  Vest- 
side  og  falde  i  Atlanterhavet  eller  Nordsoen,  maa  selv- 
folgelig  v£ere  ganske  korte.  Formedelst  Fjeld -ryggens 
bratte  Fald  maa  de  ogsaa  vsesentligen  bestaa  af  en  fort- 
sat  Rsekke  storre  og  mindre  Fosser. 


THE  WATEES  OF  NORWAY.  113 

Alene  de  norske  og  svenske  Elve,  som  flyde  nedad 
den  ostlige  Skraaning,  kuiine  have  storre  Floders 
Lsengde.  Men  heller  ikke  disse  have  nogen  synderlig 
Lighed  med  de  store  seilbare  Floders  bugtede,  ensfor- 
mige  og  vidtforgrenede  Lob.  Man  maa  antage,  at  et 
saadant  blot  kan  udvikle  sig  der,  hvor  Vand-kraften 
selv  or  den  eneraadende  og  kun  moder  en  let  overvin- 
delig  Modstand  i  lose  Jord-arter  og  yngre  Bjerg-dan- 
nelser.  I  saadanne  Emner  forme  de  store  verdensbe- 
romte  Elve  lettelig  en  seilbar  Rende. 

Skandinaviens  Floder  maa  tage  denhaarde  Dal -bund, 
saaledes  som  Naturen  har  dannet  den.  Dens  Modstands- 
kraft  er  saa  stor,  at  de  ikke  have  vseret  istand  til  at  ud- 
slibe  den  til  et  jevnt  Skraaplan.  Deres  Leie  danner  der- 
imod,  ligesom  Dalen  selv,  en  Rsekke  af  Terrasser.  Paa 
enhver  Afsats  rinder  Elven  stilt,  eller  danner  forjdet- 
meste  en  Indso. 

Nedover  Trammens  Kant  falder  den  derpaa  i  en  Fos 
eller  Rsekke  af  Stryk,  indtil  den  naaer  den  naeste  Afsats. 
Uagtet  altsaa  ikke  en  eneste  af  alle  Skandinaviens  Elve 
er  seilbar  paa  samme  Vis  som  en  engelsk  eller  mellem- 
europaeisk  Flod,  indeholde  de  dog  ngesten  alle  meget 
lange  Strog  af  Farvand,  som  nu  befindes  at  vsere  ud- 
mserket  tjenlige  til  Dampskibe.  Fra  Eidsvolds-bakken 
til  Lillehammer  er  saaledes  14  J  Mil  af  seilbart  Farvand. 
Ovenfor  og  nedenfor  ere  strax  hole  Fosser. 

En  anden  Synderlighed  ved  en  Msengde  af  Skandi- 
naviens Floder  er,  at  de  kunne  flyde  i  Snese  af  Mile 
gjennem  en  Dal  saa  ensformig  i  Bredde  og  uforgrenet 
som  en  Fjeld-spraekke.  De  have  altsaa  ingen  betyde- 
lige  Bifloder  eller  Tverdale.  De  forbinde  ikke  Land- 
8 


114  READER. 

skaberne  til  Siden  af  sig,  men  kun  langs  efter  sit  Lob. 
Mserkeligst  udprseget  er  denne  besynderlige  Karakter 
i  den  norske  Numedals  -  Laagen  og  i  den  Rsekke  af 
Elve,  som  jevnsides  stromme  igjennem  de  svenske  Lap- 
marker  til  den  botniske  Vik. 


28.    En  Reise  tversover  Norgb. 

(A    Trip  across  JVorzvay). 

Det  var  Midtsommer,  da  jeg  besluttede  at  ledsage  en 
Ven  tversover  Hoifjeldet  fra  Christiania  paa  Ost  -  kysten 
til  Eidfjord  paa  Vest -kysten  af  Norge.  Reisen  gik 
forst  til  Kongsberg,  hvor  vi  vilde  bese  Solv-gruberne. 
Ankomne  did  begave  vi  os  til  Stollen  og  gjennem  den 
ned  i  Gruben,  omtrent  2000  Fod  dyb.  En  Fakkel- 
bserer  ledsagede  os  og  viste  os  under  Nedstigningen  store 
Solv  -  klumper  siddende  i  Berget.  Efter  en  Times  Ned- 
stigning  naaede  vi  Bunden,  hvor  Grube-arbeiderne 
vare  i  fuld  Virksomhed.  Vi  betragtede  dem  en  Stund 
og  begyndte  saa  Opstigningen.  Efterat  vsere  komne 
ud  i  Dags-lyset  igjen,  besogte  vi  de  med  Gruben  for- 
bundne  Pukvserker,  og  vendte  saa  tilbage  til  Kongs- 
berg,  for  der  at  bese  Smeltehytten,  Mynten  og  Gevser- 
fabrikken. 

Fra  Kongsberg  droge  vi  mod  Nord  op  gjennem  Nu- 
medal.  Efter  2  Dages  Reise  naaede  vi  Dalens  nord- 
ligste  Gaard,  kaldet  Norstebo.  Her  hyrede  vi  en  Mand 
med  to  Heste  til  at  fore  os  over  Hoifjeldet,  og  saa  be- 
gyndte Opstigningen.  Veien  slyngede  sig  i  Zigzag 
langs  Bjergets  Side  og  forte  os  stadigen  opad  i  hele  otte 


A  TRIP  ACROSS  NORWAY.  115 

Timer,  indtil  vi  endelig  naaede  en  Sseter,  nser  Plateauet. 
Til  denne  Sseter  kom  vi  ved  Sol-nedgang  og  hvilede 
der  til  nseste  Dags  Morgen. 

Nseste  Dag  stod  vi  tidlig  op,  da  vi  havde  6  norske 
Mile  at  fare  tversover  Fjeldet,  inden  vi  naaede  nogen 
Menneske-bolig.  —  Vi  iforte  os  vore  Regn-kapper  for 
at  holde  den  gjennemtra3ngende  Vind  ude,  stege  saa 
til  Hest  og  vare  snart  paa  Fjeld-vidden.  Hvilket 
Syn,  storartet  og  trist!  Det  gule  Rensdyr-mos  modte 
Oiet  overalt.  Hist  og  her  laa  endnu  Sne,  uagtet  det 
var  i  Juli  Maaned.  Fjeld-vidden  var  overstroet  med 
storre  og  mindre  Sten-brokker,  hvilke  tjene  som  Vei- 
visere  i  denne  Bjerg-orken.  Thi  paa  de  storre  af  dem, 
langs  med  Vei-linien,  have  de  Reisende  opstablet  min- 
dre Stene,  saa  det  hele  danner  etslags  Pyramide,  og  idet 
man  passerer  en  af  disse,  faaer  man  Oie  paa  den  nseste. 
Disse  Pyramider  ere  de  eneste  Spor  af  Mennesker  i 
denne  Orken,  og  der  er  en  vis  Trost  i  dem,  idet  de  for- 
sikkre  Vandreren  om,  at  han  er  paa  ret  Vei.  Flere 
Gange  passerede  vi  smaa  Sten-hytter,  opstablede  til  Be- 
skyttelse  for  dem,  der  overfaldes  af  Uveir  paa  Fjeldet, 
eller  ere  ude  paa  Rensdyr-jagt.  I  Nserheden  af  disse 
Hytter  saa  vi  oftere  Rensdyr  -  horn,  men  vi  modte  ikke 
et  Menneske  den  hele  Dag.  Kort  efter  Middag  under- 
rettede  vor  Veiviser  os  om,  at  nu  begyndte  Vandene  at 
lobe  med  os,  det  er :  mod  Vest,  thi  hidindtil  havde  de  lo- 
bet  {mod  os,  det  er :  mod  Ost.  Vi  havde  altsaa  nu  naaet 
den  hoieste  Del  af  Fjeld-vidden.  Nser  os  laa  en  Jokul, 
kaldet  Hailing  -  Jokulen.  Vi  skyndte  os  videre  for  at  naa 
vort  Bestemmelses-sted,  en  Sseter  kaldet  Nybo,  der 
laa  lige   ved  den  ovre  Kant  af  Fjeldets  vestre  Side. 


116  EEADER. 

Sent  om  Aftenen  kom  vi  did  og  hvilede  der  Natten 
over.  Tidlig  nseste  Dags  Morgen  begyndte  vi  Vandriii- 
gen  igjen  for  at  naa  den  overste  Bergenhusiske  Gaard, 
kaldet  Maiirsset.  Her  tog  vi  Afsked  med  vor  Veiviser 
fra  Norstebo  og  hyrede  en  anden.  Fra  Maursset  gik  det 
nil  bestandig  nedad  langs  en  Elv,  kaldet  Bjorei,  indtil 
vi  naaede  Gaarden  Hoi.  Her  fik  vi  en  Mand  til  at 
vise  OS  det  beromte  Vandfald,  Voringfossen.  At  dette 
Vandfald  er  beromt  ogsaa  udenfor  Norge,  kunde  vi 
slutte  ved  at  gjennemblade  "de  Reisendes  Bog"  paa 
Gaarden  Hoi.  I  den  Bog  anmodes  nemlig  alle  de  Rei- 
sende,  der  komme  for  at  se  Fossen,  om  at  antegne  deres 
Navne  ;  blandt  de  antegnede  Navne  fandt  vi  ogsaa  Lord 
og  Lady  Palmerstons  og  Navnene  paa  mangfoldige  an- 
dre  engelske  Lorder  og  Ladier,  som  i  deres  Lyst-jagtcr 
havde  seilet  over  Nordsoen  og  op  Hardanger-fjordei> 
saa  langt,  at  de  efter  Land-stigningen  kun  havde  er\ 
norsk  Mils  Vei  til  Fossen.  Vor  Veiviser  fra  Hoi  forte 
OS  da  til  Voringfossen.  Endelig  gabede  den  store  Kloft 
OS  imode.  Nogle  Skridt  mere,  og  vi  stode  paa  Kanten- 
Klippen,  hvorpaa  vi  stode,  laa  1200  Fod  over  Dybet. 
og  ligeoverfor  os  paa  den  anden  Side  af  Kloften  lisevedi^ 
Klippe '  vseggen  sig  endnu  400  Fod  lioiere.  Fra  Top 
pen  af  denne  faldt  en  lodret  Vand-stribe  ned  til  Bun- 
den  af  Kloften.  Til  Hoire  af  os  kom  Elven  Bjorei  fly- 
dende  ned  fra  Hoifjeldet,  indtil  den  naaede  KloftensJ 
ovre  Kant  (omtrent  300  Fod  under  vort  Stade),  livor- 
fra  den  i  en  samlet  Vand -masse  styrter  ned  og  danner 
et  Vandfald,  900  Fod  hoit.  Medens  vi  betragtedp 
dette,  fortalte  vor  Veiviser  os,  at  man  kunde  naerme  sig 
Fossen  nedenfra,  ved  at  trsenge  ind  fra  Mundingen  af 
Kloften  langs  den  ene  Fjeld-vseg. 


THE  MIDNIGHT   SUN.  117 

Efter  at  have  seet  os  meet  paa  Fossen,  fortsatte  vi 
vor  Nedstigning  til  Eidfjord.  Vi  kom  til  en  Precipice, 
fra  hvilken  etslags  Vindeltrappe  af  opstablede  Stene 
forte  OS  ned  i  Maabo-Dalen.  Det  tog  os  naesten  en 
Time  at  komme  ned  ad  Trappen,  der  tseller  omtrent 
1500  Trin.  Efter  at  veere  komne  ud  fra  den  trange 
Maabo-Dal,  stode  vi  igjen  paa  en  Bjerg-skrsent,  hvor- 
fra  vi  skuede  ned  i  Eidfjord  -  Dalen.  Nedkomne  i  denne 
Dal  havde  vi  omtrent  f  norsk  Mil  til  Kysten,  som  vi 
naaede  ved  Sol-nedgang.  Saaledes  havde  vi  i  Lobet 
af  syv  Dage  reist  t verso ver  Norge. 

29.      MiDNAT  -  SOLEN. 

( The  Midnight  Sun). 

Klokken  var  nu  elleve  om  Aftenen,  ogSvserholt  -klub- 
ben  glodede  med  ildagtig  Glands,  da  vi  seilede  den  forbi. 
I  Nat-solen  glimtede  Svaermene  af  tilbagevendende 
Fugle  ligesom  D3"nger  af  Boge  -  blade  i  October.  Langt 
mod  Nord  laa  Solen  i  en  Seng  af  safrangult  Lys  over 
Nord-ishavets  klare  Horizont.  Nogle  faa  Striber  af 
blsendende  orangegule  Skyer  svsevede  ovenover  den,  og 
hoiere  op  i  Luften,  hvor  den  safrangule  Farve  gjennem 
en  fin  Rosen -color  flod  over  i  det  Blaa,  hang  lette 
Dunst-krandse,  penslede  med  en  perleglindsende  Til- 
stromning  af  Lyserodt  og  Graagult.  Havet  var  som  en 
lys,  skiferfarvet  Vsev,  isprsengt  med  safrangule  og  or- 
angefarvede  Traade,  som  en  Folge  af  de  mangfoldigt 
skiftende  og  blinkende  Vand  -  krusninger.  Luften  var 
fyldt  og  gjennemtrgengt  med  den  milde,  hemmeligheds- 
fulde  Glod,  og  endog  selve  Syd-himlens  Azurblaa  syn- 


118  READEB. 

tes  her  at  skinne  gjennem  et  Net  af  gyldent  Flor.  De 
fremspringende  Dele  af  denne  dybt  indskaarne  Kyst  — 
Forbjergene  ved  Laxe-  og  Porsanger-Fjordene  samt 
paa  Mageroen  —  laa  omkring  os  i  forskjellig  Afstand, 
men  alie  med  deres  Forhoveder  berorte  af  en  overna- 
turlig  S  traale  -  glands.  Fjernt  mod  Nord  -  ost  var  Nord- 
kyn,  det  nordligste  Punkt  af  Europas  Fastland,  glim- 
tende  mat  og  rosenfarvet  i  de  fulde  Sol  -  straaler ;  og  just 
som  vor  Vagt  -  mand  ombord  gav  Tegn  for  Midnat,  viste 
Nordkap  sig  mod  Vest  som  en  lang  Linie  af  en  purpur- 
farvet  Skraent,  der  frembod  mod  Polarhavet  en  lodret 
Front  af  900  Fods  Hoide.  Midt  imellem  disse  to  prseg- 
tige  Forbjerge  stod  Midnat -Solen,  skinnende  paa  os 
med  dsempet  lid -glands  og  med  den  glimrende  Farve, 
som  er  egen  for  en  Tid,  for  hvilken  vi  intet  Navn  have — 
da  den  hverken  er  Sol-nedgang  eller  Sol-opgang,  men 
den  blandede  Skjonhed  af  begge  —  og  paa  samme  Tid 
skinnende  med  en  saadan  Hede  og  Glands  som  Middags- 
Solen  paa  Oerne  i  det  stille  Ocean. 

Dette  var  Midnat -Solen,  saaledes  som  jeg  havde 
dromt  den,  saaledes  som  jeg  havde  haabet  at  se  den. 

Inden  femten  Minuter  efter  Midnat  var  Solens  Stig- 
ning  mgerkbar,  og  i  mindre  end  en  halv  Time  var  Him- 
melens  hele  Tone  forandret,  idet  den  gule  Farve  gik 
over  i  Orange,  og  det  Safrangule  flod  over  i  Morgen- 
gryets  blege  Carmoisinrode.  Dog  var  det  hverken  de 
samme  Farver  eller  den  samme  Art  af  Lys,  som  vi  hav- 
de havt  en  halv  Time  for  Midnat.  Forskjellen  var  saa 
ringe,  at  den  neppe  lader  sig  beskrive ;  men  det  var  For- 
skjellen mellem  Aften  og  Morgen.  Den  svageste  Over- 
gang  fra  en  fremh^rskende  Farve  til  ^n  anden  havde 


HERDS  OF  REINDJaEJa  IN  FINMARKKN.  119 

forandret  Himmelens  og  Jordens  hele  Udtryk,  og  det 
saa  umserkeligt  og  miraculost,  at  en  ny  Dag  allerede  var 
traadt  frem  for  vor  Bevidsthed.  Vor  Beskuelse  af  Svser- 
holts  vilde  Klipper  for  neppe  to  Timer  siden  tilliorte 
Gaarsdagen,  skjondt  vi  den  hele  Mellemtid  havde  staa- 
et  paa  Dsekket  i  fuldt  Sol -skin.  Havde  da  Fornem- 
melsen  af  en  Nat  sluppet  gjennem  vor  Hjerne  i  et  Oie- 
blik  ?  Eller  var  den  gamle  Rutine  af  Bevidsthed  saa 
fast  stereotyperet  i  vor  Natur,  at  Synet  af  en  Morgen 
var  for  den  Bevis  nok  paa,  at  der  maatte  have  vseret  en 
Nat  i  Forveien.  Lad  dem,  som  kunne  det,  forklare 
Phenomenet, — men  jeg  fandt  mine  physiske  Fornem- 
melser  aldeles  i  Strid  med  de  Sindets  Forestillinger, 
hvormed  de  skulde  harmonere.  Oiet  saa  kun  een  uen- 
delig  Dag ;  men  Sindet  maarkede  de  21  Timer  paa  sin 
Kalender,  ligesom  for. 

30.    Ren  -  Hjorder  i  Finmarken. 

{Herds  of  Reindeer  in  Finmarken). 

Sidst  i  Februar  1828  reiste  jeg  til  Per  Banner,  Ost- 
og  Vest-Finmarkens  rigeste  Fjeld-fin.  Hans  Telt  var 
lidet  og  laset  og  bar  Spor  af  Mangel  og  Fattigdom ;  kun 
de  mange  Hunde  og  en  Mangfoldighed  af  Ren  vidnede 
om  den  rige  og  maegtige  Finne-magnat.  Konen  var 
fravaerende  i  et  andet  Telt ;  da  Per  Banner  maatte  dele 
sin  store  Hjord  i  Here  mindre,  maatte  han  ogsaa  have 
flere  Telte. 

Loverdag  Morgen  den  Iste  Marts  kom  hans  Kone  og 
tvende  SoDner  og  med  dem  en  3500  Ren.  Man  tienke 
sig  dette  Antal  Dyr.     Hvilken  Bevsegelse,  hvilket  Liv 


120  BEADEJi. 

fjern  og  nser !  Eftersom  Renene,  drevne  frem  af  Hyr- 
derne  og  Hundene,  nserme  sig,  sees  tydeligere  og  tyde- 
ligere  det  indre  bevsegede  Liv,  forskjelligt  fra  det  Heles 
fremadskridende  Beva3gelse,  som  er  jevn  og  ensformig. 
Flere  hundrede  sees  paa  engang  at  saette  afsted  i  Galop, 
for  strax  igjen  at  standses.  Nogle  lofte  deres  hornede 
Hoveder  og  se  sig  om,  andre  boie  deres  Hoveder  under 
Gangen  for  at  sede  Sne  eller  Mose,  andre  laegge  sig  end- 
vg  ned  for  i  naeste  Oieblik  at  jages  op  igjen.  Flere 
hundrede  vandre  ganske  roligt,  men  ogsaa  disse  Hobe 
oplose  sig  og  adspredes ;  Hyrdernes  Raaben  og  Hunde- 
ncs  Gjoen  bliver  efterhaanden  mere  og  mere  horbar. 
Saaledes  nsermer  sig  Hjorden  langsomt  og  af  en  impo- 
nerende  Karakter.  Rundt  omkring  paa  Udkanterne 
streife  altid  dels  enkelte  Ren,  dels  storre  og  mindre 
Flokke  i  modvillig  Overgivenhed,  men  drevne  tilbage 
af  Hundene  styrte  de  sig  ind  i  Hoved  -  colonnen  og  ud- 
brede  der  for  nogle  Oieblikke  Forvirring.  Naar  disse 
Tusinder  da  omsider  have  leiret  sig  og  ere  komne  til 
Rolighed  omkring  Teltet,  dels  staaende,  dels  liggende, 
saa  hersker  der  dog  uaf brudt  en  livlig  Bev?egelse ;  thi 
Renen  kan  vel  vsere  stille,  naar  den  ligger,  men  ikke 
naar  den  staar. 

Inde  iblandt  Djo-ene  gik  Per  Banners  tvende  Sonner 
med  Ren-slyngerne,  fulgte  af  Sostrene,  som  havde 
Tommer  i  Hsenderne.  Iblandt  den  vrimlende  Mangfol- 
dighed  af  saa  mange  hundrede  Ren,  skjelner  en  Fj eld- 
fin  allerede  i  betydelig  Afstand,  med  sit  skarpe  og  ove- 
de  Oie,  det  ene  Dyr  fra  det  andet,  og  finder  snart  det, 
som  han  vil  fange.  Ikke  mindre  Fserdighed  besidder 
bans  Haand,  som  paa  en  Afstand  af  15  —  20  Skridt,  ja 


HERDS   OF   KEINDEER    IN   FINMARKEN.  121 

Isengere,  forstaar  at  udkaste  Slyngen  og  fange  det  Dyr, 
lian  vil  have.  Naar  ban  udkaster  Slyngen,  er  han  tset 
omringet  af  Dyrene,  over  hvilke  Slyngen  nu  farer  hen. 
Idet  det  trufne  Dyr  fdler  sit  Hoved  berort  af  Noget,  lof- 
ter  det  Hovedet  forskrsekket  i  Veiret  og  ssetter  afsted, 
hvorved  det  trsekker  Slyngen  fastere  til.  Er  det  en  tarn 
og  rolig  Ren,  saa  gjor  den,  rammet  af  Slyngen,  ingen 
videre  betydelige  Spring,  men  lader  sig  snart  belt  taal- 
modig  laegge  en  Tomme  om  Hovedet,  hvorefter  Slyn- 
gen tages  af  den,  og  den  bindes  nu  til  et  Tree  eller  til 
hvilkensomhelst  Gjenstand.  Men  stundom  rammer 
Slyngen  et  utsemt  Dyr,  og  da  opstaar  ofte  megenUgreie. 
Naar  nemlig  Slyngen  farer  hen  over  Dyrene,  lofte  de, 
forskrsekkede  ved  Finnens  Arm-bevaegelser,  Hovederne 
hastigt  i  Veiret,  og  opfange  derved  med  Hornene  den 
udkastede  Slynge ;  blender  dette  et  utsemt  Dyr,  saa  sset- 
ter  det  oieblikkeligen  afsted  i  vild  Heftigbed.  Fjeld- 
finnen  veed,  bvad  der  nu  vil  ska,  og  bolder  derfor  af  al 
Magt  fast  i  Slyngen.  Uventet  og  oieblikkeligen  boldt 
tilbage  ved  Hornene,  styrter  Dyret  om  i  Sneen;  dets 
voldsomme  Ryk  kaster  som  oftest  ogsaa  Finnen  til  Jor- 
den,  uden  at  ban  dog  derved  slipper  Slyngen.  Hurtig 
som  Lynet  er  Renen  igjen  paa  Benene,  steiler  boit  i 
Veiret  og  galoperer  i  vildt  Raseri  frem  og  tilbage,  og 
da  Slyngen  derved  snart  kommer  om  Forbenene  og 
snart  om  Bagbenene,  saa  gjor  Dyret  de  morsomste  Ca- 
prioler  og  Luft  -spring  for  at  faae  Benene  fri.  Oiet  kan 
neppe  fdlge  Hurtigheden  af  dets  Bevsegelser.  Ligesaa 
gjerne  som  Dyret  vil  Ids,  ligesaa  gjerne  vil  Finnen  blive 
det  kvit,  naar  ban  kun  kunde  faae  Idst  Slyngen,  men  som 
Dyret  ved  sine  vilde,  ubsendige  Spring  stedse  mere  og 


122  READER. 

mere  indvikler  sig  i.  Det  trsekker  Finnen  afsted  med 
sig  lange  Stykker.  Under  denne  Kamp  er  Alt  sprunget 
forskreekket  tilside.  Ved  efterhaanden  at  vikle  Slyn- 
gen  mere  og  mere  om  Armen,  kommer  Finnen  stedse 
Dyret  naermere  og  nsermere  ind  paa  Livet.  Opbragt 
herover  steiler  det  og  soger  med  Forbenene,  der  gaa 
som  Tromme  -  stikker,  at  kjole  sin  Harme  og  slaa  Fin- 
nen til  Jorden.  Saa  stille  og  ubemserket  som  muligt 
har  imidlertid  en  anden  Fin  nsermet  sig,  men  nu  bliver 
Dyret  ogsaa  ham  vaer,  og  fordobler  nu  sin  Heftighed. 
Omsider  lykkes  det  den  sidst  ankomne  Fin  fra  Siden  af 
at  komme  Renen  ind  paa  Livet,  og  rask  og  behsendig 
favner  ban  det.  Med  Bagbenene  soger  Renen  at  spar- 
ke  begge  sine  Modstandere  fra  sig  men  forgjseves. 
Pludseligen  bliver  Dyret  ganske  stille  og  rorer  sig  ikke, 
men  staar  med  ludet  Hoved,  medens  Oinene  lure  og 
lobe  om  i  Hovedet  til  alle  Sider.  Paa  engang  hsever 
det  Hovedet,  stanger,  steiler  og  slaar  med  Forbenene, 
styrter  overende  og  tager  begge  Finnerne  med  sig  i 
Faldet,  og  alle  tre  ligge  nu  i  Sneen  og  kjsempe  og  kom- 
me atter  op  igjen.  Omsider  have  Finnerne  faaet  Slyn- 
gen  af  Dyret,  og  i  vild  Galop  farer  det  nu  afsted  henover 
Sneen,  thi  det  tror  sig  ikke  sikker,  forend  det  har  traengt 
sig  dybt  ind  i  den  tsetteste  Hob  af  de  andre  Dyr,  udbre- 
dende  her  en  oieblikkelig  Skrsek,  Forvirring  og  Flugt, 
hvori  de  dog  blive  hind  rede  af  Hundene,  og  slutte  sig 
derfor  endnu  tsettere  sammen. 


ascension  of  the  horseman  mountain.     123 
31.    Bestigelse  af  Hestmand  -  Fjeldet. 

{Ascension  of  tJie  Horseman  Afountain). 

Polarkredsen  overkjaerer  den  sselsomt  dannede  Hest- 
mand-0,  en  Klippe,  der  rager  op  til  2000  Fod  ligefra 
Hav  -  speilet.  Naar  man  vestenfra  i  nogen  Afstand  be- 
tragter  denne  Fjeld-kolos,  da  viser  den  et  Udseende 
af  en  i  en  Kappe  indhyllet  Rytter,  der  sidder  paa  en 
Heste  -rjg ;  deraf  dens  Navn  ;  og  naar  nu  Hav  -  skodden, 
som  ofte  haender,  hvirvler  sig  rundt,  samler  og  atter 
spreder  sig  cm  Fjeldet,  da  synes  det  for  en  ikke  altfor 
tra3g  Indbildnings-kraft,  som  om  Rytter  -  kappen  flag- 
rede  i  Vinden.  Denne  prsegtige  Klippe  sees  i  mange 
Miles  Afstand  baade  nordfra  og  sydfra. 

Vi  kastede  Anker  udenfor  Oen,  og  tilligemed  Peter 
og  Arendt,  den  forste  bevsebnet  med  sin  Baads-hage, 
gik  jeg  iland  for  paa  Gaarden  under  Fjeldet  at  erholde 
en  Veiviser.  Beboerne  fraraadede  osganske  at  bestige 
Klippen ;  "thi  vistnok  kommer  man  et  Stykke  op  uden 
synderlig  Anstrengelse,  men  den  overste  Tind  er  endnu 
ikke  betraadt  af  nogen  menneskelig  Fod." 

Peter  lyttede  til  med  spgendt  Opmserksomhed  og  sag- 
de  blot :  *'  Er  den  saa  reint  fsel  da? " 

Jeg  besluttede  alligevel,  siden  vi  nu  engang  vare  paa 
Oen,  at  bestige  Fjeldet  saa  hoit,  som  det  var  muligt. 

I  Begyndelsen  gik  det  opad  en  ganske  mild  Helding, 
men  som  stedse  blev  steilere  og  steilere,  indtil  en  skarp 
Klippe -rand,  lig  Moningen  af  et  Tag,  afskar  Skraanin- 
gen.  Idet  jeg  vilde  trsede  op  paa  denne  Eg,  raabte 
Veiviseren,  som  gik  bagefter  mig:  "Pas  Jer,  Lieute- 
nq-nt!" 


124  HEADER. 

Og  han  havde  Grund  til  Udraabet,  thi  neppe  var  min 
Fod  kommen  op,  for  jeg  uvilkaarlig  drog  den  tilbage 
med  Forbauselse,  jeg  kan  tilfoie  med  Gysen  og  Gru. 
Denne  skarpe  Eg  var  vel  maaske  et  Hiindrede  Fod  i 
Lsengden,  men  neppe  fern  Fod  i  Bredden,  og  fra  dens 
modsatte  Rand  styrtede  Klippen  sig  i  en  eneste  1800 
Fod  hoi  Afsats  lodret  ned  i  Havet.  To  Skridt  videre, 
og  det  havde  baaret  lige  ned  i  Afgrunden.  En  fryg- 
teligere  Fjeld-afstyrtning  har  jeg  aldrig  seet. 

Men  fern  Fod  er  ogsaa  en  Storrelse,  og  da  vi  nu  hav- 
de gjort  OS  fortrolige  med  Situationen,  traadte  vi  alle 
ved  Siden  af  hverandre  op  paa  Eggen,  og  betragtede  de 
storartede  Omgivelser  rundt  om  os. 

Der  langt  ude  i  Havet  mod  Vest  hsevede  den  ubesti- 
gelige  Khppe,  Tr^enstaven,  sig  hoit  op  i  Luften ;  mod 
Nord  det  skarpe  Forbjerg  Kunna;  i  Ost  paa  Fastlandet 
skinnede  Norges  storste  Isbrse,  Fonden,  glimrende  i  Sol- 
belysning,  og  mod  Syd  kunde  Oiet  endnn  med  Tydelig- 
hed  se  "de  syv  Sostre"  paa  Alsten-0  og  skimte  Ver- 
dens-underet  "Torghatten"  i  over  12  Miles  Af  stand. 

Dog  vare  vi  langtfra  komne  til  Klippens  Top.  Strax 
til  Hoire  hsevede  der  sig  et  nogle  hundrede  Fod  hoit  og 
ligesaa  tykt  Klippe-stykke,  der  dannede  Oens  hoieste 
Punkt,  Hestens  Hoved  og  Oren.  Til  alle  Sider  ludede 
det  ud  over  sin  Fod. 

"  Deroppe  har  intet  Menneske  vseret,"  sagde  Veivi- 
seren. 

"  Men  skulde  der  ikke  paa  den  anden  Side  veere  en 
Revne  eller  Kloft,  hvor  et  Menneske  kunde  tisenge  sig 
frem?" 

Veiviseren  rystede  med  Hovedet  —  "  Heste  -  hovedet 
hsenger  udover  paa  alle  Kanter." 


ASCENSION  OF  THE  HORSEMAN  MOUNTAIN.        125 

"  Men  hvor  er  Peter  bleven  af  ?  Har  Nogen  af  Eder 
seet  ham?  " 

"Nei,  ikke  paa  en  god  Stund." 

"Det  dumdristige  Menneske;  han  kan  bringe  en 
Ulykke  over  sig.  Kanske  han  allerede  er  styrtet  ned 
over  Klippe-vseggen." 

"Det  er  vel  snart  en  halv  Time,  siden  vi  saa  ham." 

"  Peter,"  raabte  jeg,  men  fik  intet  Svar. 

Nu  gav  hele  mit  Mandskab  sig  til  at  skraale  af  alle 
Kr^efter:  "  Peter,  Hoi !  Peter,  Hoi!" 

"Haloi,  haloi!"  tonede  det  fra  Toppen  af  den  over- 
hsengende  Klippe.  Vi  vendte  Blikket  didhen.  Der 
stod  Peter  i  en  hoist  malerisk  Stilling,  i  den  venstre 
Haand  holdt  han  Baads  -  hagen,  og  med  den  lioire  stot- 
tede  han  sig  til  en  af  de  hole,  spidse  Klippe -blokke, 
der  danne  Heste  -hovedets  Oren.  Under  ham  gik  Fjel- 
det  i  overhsengende  Bue  ned  mod  vort  Standpunkt. 
Veiviseren  stirrede  paa  ham  med  aaben  Mund  og  slog 
Hsenderne  sammen  i  den  hoieste  Forbauselse :  "  Nei,  nu 
har  jeg  aldrig  Magen  seet ! " 

"  Men  Peter,  er  Du  rasende  ?     Kom  ned ! " 

"  Ja  det  gaar  nu  ikke  saa  beint,"  skreg  Peter  fra  Hoi- 
den,  "  op  kom  jeg,  men  hvordan  jeg  skal  komme  ned, 
det  skjonner  jeg  ikke  saa  ret ;  men  jeg  faaer  prove  det;" 
og  dermed  forsvandt  han. 

Inden  et  Kvarter  var  forlobet,  stod  Peter  hos  os.  Han 
var  kroben  tilhoire  langs  Foden  af  Fjeld-afhaenget,  og 
da  han  bemserkede  nogle  smaa  Sprgekker  paa  et  Sted, 
hvor  Klippe -siden  var  mindre  overhsengende,  havde 
han  ved  Baads -hagens  Hjelp  entret  sig  op. 

(^Af^'Billeder  og  Minder  fra  mit  Kyst-maaler  LivJ'^^ 


126  READER. 

82.    Rensdyr  -  Jagt  paa  Hoifjeldet. 

{Reindeer  Hunting  on  the  High  Alountain). 

Himlen  var  overskyet,  Dagen  sval.  Over  Fjeldet 
svsevede  endnu  Taagen ;  kun  af  og  til  brod  Solen  svagt 
igjennem  og  aabnede  for  os  i  usikkre,  svsevende  Omrids 
anelsesfulde  Fjernsyn  af  den  ode  Fjeld-natur.  Vi  vara 
snart  udenfor  Sseter  -  kredsen  og  inde  i  den  Region,  hvor 
Sne-spurvenes  monotone  Kvidren  i  Luften  blander  sig 
med  Rypernes  Karren  mellem  Dvserg-birken,  Enerbu- 
sken  og  Vidjerne.  Forst  efter  flere  Timers  Vandring 
begyndte  en  anden  Region,  nemlig  Lavarternes.  Ren- 
mosen  og  flere  andre  Arter  af  denne  noisomme  Plante- 
familie  bedsekkede  skraanende  Flader  og  Holder,  der 
dannede  en  graagron  Forgrund,  bag  hvilken  morke, 
triste  Furer,  dsekkede  med  islandsk  Mose,  bredte  sig  ud 
det  ode  Fjerne.  Heiloens  Floiten  blandede  sig  med 
Vindens  og  Sne-baekkenes  Sus  og  Brus.  Men  efter  no- 
gen  Tid  aftog  og  forsvandt  ogsaa  disse  Spor  af  Plante- 
vsext  og  Liv,  og  vi  vare  inde  i  Alpe  -  regionen,  paa  Hoi- 
den  af  Fjeld-plateauet.  Her  er  det,  at  Renen  i  Som- 
mer-tiden  soger  et  sundt  og  luftigt  Tilhold,  et  Fristed 
for  Ren  -  fluens  Forfolgelser.  Den  rige  Flora  i  Smaa- 
dalene  mellem  disse  Sten-bobe,  Is-ranunkelen  eller 
Ren-blommen,  der  ofte  lige  ved  Sne-fondernes  Rand 
voxer  i  den  Jord,  som  dannes  af  de  opsmuldrede  Ste- 
ne,  yder,  i  Forening  med  Lavarterne  paa  Skraaninger- 
ne,  Dyret  en  krydret,  duftende  og  rigelig  Fode.  Paa 
langt  Hold  oiner  det  paa  disse  Heier  sin  Fiende,  og 
Yinden,  som   stedse   stryger  hen  over  dem,  varsler  det 


REINDEER   HUNTING.  127 

oftest  gjennem  Luften  oin  den  Fare,  der  neermer  sig, 
laenge  for  dets  skarpe  Oie  endnu  kan  opdage  den. 

Da  vi  vare  komne  ind  paa  Graaho,  var  det  Middags- 
tid.  Solen  havde  forlsengst  spredt  Taagerne,  og  en  livlig 
Sondenvind  feiede  den  ene  skyggende  Sky -masse  efter 
den  anden  nordover.  Her  vendte  vore  Ledsagere  det 
Graa  ud  af  sine  rode  Huer ;  thi  i  dette  Strog  skulde  vi 
vente  at  faae  Dyr  i  Sigte.  Medens  vi  forgjseves  speidede 
gjennem  Kikkerten  paa  alle  Hoider  og  Skraaninger  ind- 
til  et  Par  Miles  Afstand,  gik  Thor  stille  foran  med  lu- 
dende  Hoved,  stirrende  ned  mellem  Stenene;  tilsidst 
lagde  han  sig  helt  ned. 

"Her  er  Slag  efter  et  D3rr,"  sagde  han  og  viste  et  for 
mit  uovede  Oie  neppe  synligt  Indtryk  af  Klover.  "  Og 
der  staar  en  afbrudt  Renblom  -  stilk ;  den  er  saa  frisk,  at 
Saften  tyter  af  den.  Her  har  vaeret  en  Flok  paa  Beite, 
og  det  er  ikke  Isenge  siden. 

"Se  Hunden,"  sagde  Anders,  som  kom  efter  og  forte 
en  spidssnudet,  stserklemmet  Gaards-hund  med  opret- 
staaende  Oren  i  Kobbel ;  "se,  livor  den  veirer  mod  Vin- 
den ;  her  har  vseret  Dyr,  eller  ogsaa  ere  de  ikke  langt 
borte." 

"  Ja,  Dyr  er  det,  den  veirer,  og  ikke  Hare ;  den  lofter 
for  meget  paa  Nsesen  til  det,"  sagde  Thor,  idet  han 
klappede  og  opmuntrede  Hunden,  som  slog  med  Halen 
og  med  et  eiendommeligt  Udtryk  af  Velbehag  i  korte 
Pust  trak  og  udstodte  Luften. 

"  Ja,  ja,  tag  dem  du,  Bamse  min!  De  ere  ikke  saa 
nser  endda ;  men  det  kan  ikke  vare  laenge,  for  vi  faae  se 
dem.  Nu  kunde  det  V£ere  Tid  til  at  none  ;  vi  have  gaaet 
langt  idag,  og  det  kan  vsere  ymse,  om  vi  faae  hvile  saa 


128  READER. 

snart,  naar  vi  faae  se  Renen.  Her  er  Vand,  og  her  er 
Leiested  godt  nok,"  foiede  han  til,  idet  han  uden  at 
vente  paa  Svar  lagde  Niste  -  skrseppen  og  Bossen  fra  sig. 
Anders  bandt  Hunden  ved  en  Sten  og  lagde  sig,  saa 
lang  han  var,  paa  alle  Fire  for  at  drikke  af  det  kolde, 
mellem  Stenene  silrende  Sne-vand.  Jeg  kastede  mig 
ned  paa  Stenene,  medens  min  britiske  Ledsager,  Sir 
John,  der  fandt  dette  Ophold  hoist  utidigt,  protesterede 
mod  Mad,  mod  Hvile,  mod  Tobak  og  mod  Alt,  for  han 
havde  seet  "  Reindeer."  Forst  da  han  efter  en  kraftig 
Forestilling  af  Thor  var  bleven  vis  paa,  at  Dyrene  vare 
flere  engelske  Mile  fra  os,  og  at  der  efter  al  Rimelighed 
vilde  hengaa  flere  Timer,  inden  vi  kom  i  Nserheden  af 
dem,  gav  han  sig  tilfreds  og  tog  tiltakke  med  den  Niste, 
Mari  Laurgaard  havde  medgivet  os,  med  et  Bseger  af 
Jagt-flasken,  med  en  Drik  af  Sne-vandetog  med  at 
strsekke  sine  Lemmer  paa  de  haarde  Stene. 

Thor,  som,  lige  siden  vi  kom  ind  paa  Fjeldet,  havde 
vaeret  stille,  ordknap,  og  med  Opmserksomhed  gjennem- 
speidet  alle  Strog  fjern  og  nsBr^  var  en  anden  Mand  un- 
der Hvilen.  Han  fortalte  paa  en  hoist  anskuelig  Maade 
den  ene  Jagt-historie  efter  den  anden,  og  viste  os  flere 
indenfor  vor  Syns-vidde  liggende  Steder,  som  havde 
vseret  Skuepladsen  for  hans  Bedrifter. 

Sir  John,  som  oftere  havde  tilbragt  Jagt  -  tiden  paa 
en  Slsegtnings  Godser  i  Skotland,  gav  ogsaa  nogle  Hi- 
storier  tilbedste. 

Vederkvsegede  reiste  vi  os,  ethvert  Spor  af  Trsethed 
var  forsvundet,  og  da  vi  atter  skrede  hen  over  Hoislet- 
ten,  folte  vi  ret  Hvilens  og  den  friske  Fjeld-lufts  styr- 
kende  Kraft  i  spsendstige  Muskier  og  lette  Trin.     Vi 


REINDEER  HUNTING.  129 

havde  neppe  gaaet  tusinde  Skridt  frem,  for  Thor  stand- 
sede.  Stirrende  ud  i  det  Fjerne,  skyggede  han  over 
Oinene  med  Haanden,  vendte  sig,  langede  efter  min 
Kikkert  og  sagde : 

"  Det  er  ikke  godt  at  se  Graadyr  mellem  Graasten ; 
— der  er  en  Flok;  tre,  fire,  en  glup  Buk,  og  en  til;  syv, 
otte,  ti,  tolv,  tretten"  tsellede  han. 

"Er  der  tretten,  maa  en  vsere  feig,"  raabte  Anders. 

"  Se  lige  over  i  den  graa  Sten-uren,  som  Skyen  skyg- 
ger  over;  der  gaar  ud  ligesom  en  Tange  af  Sne,"  sag- 
de Thor  og  anviste  med  Bossen  den  Retning,  vi  skulde 
soge  igjennem  Kikkerten. 

Afstanden  var  en  tre  Fjerding  Vei.  Efter  Thors 
Anvisning  maatte  vi  gaa  over  en  dyb  Dal  og  nordenom 
en  Hoide,  hvor  Flokken  befandt  sig,  for  at  komme  un- 
der Vinden  og  mode  dem  under  Sne-fonden.  Jagt- 
lysten  sittrede  i  vore  Lemmer ;  Lsengsel  efter  at  komme 
Dyr- flokken  paa  Skud  bevingede  vore  Skridt  og  gjor- 
de  Vandringen  let.  Men  da  vi  vaersomt  smygende  kom 
frem  ved  Randen  af  Sne-fonden,  saa  vi  kun  Spor  af,  at 
Flokken  havde  vseret  paa  dette  Sted.  "  Det  turde  vel 
hsende,  at  vi  traeffe  dem  endnu  for  Sol-nedgang," 
mente  Thor. 

Vi  vandrede  hen  over  Fjeld-skraaninger  og  Sne- 
fonder,  ned  ad  den  ene  Ur  og  opad  den  anden.  Vinden 
havde  lagt  sig,  og  Solen  kastede  sit  sidste  gyldne  Skjser 
over  Stene  og  Sne- fonder.  Ved  en  af  disse  ser  jeg,  i 
den  klare  Bely suing  strax  ovenfor  os,  et  Par  Horn  rage 
op  af  en  Fordybning. 

"Lseg  Dere  ned,"  hviskede  Thor  i  samme  Oieblik. 

Paa  Knaeer  og  Haender  kravlede  vi  frem  mellem  Ste- 
9 


130 


READER. 


nene,  indtil  vi  oversaa  den  lille  Fordybning,  hvori  Flok- 
ken  stod.  Det  var  de  samme  tretten  Dyr,  vi  havde 
seet  paa  Brseen.  Holdet  var  droit  men  ingenlunde  for 
langt,  eg  det  havde  sine  Vanskeligheder  at  komme  Isen- 
gere  frem  uden  at  blive  seet.  Jeg  lagde  for  Oiet  og 
vilde  trykke  los,  men  Sir  John  raabte  med  fuld  Stemme : 
"  Skyd  ikke,  det  er  altfor  langt !  " 

"  Det  er  ikke  for  langt^"  hviskede  Thor  utaalmodig. 
Han  kastede  Riflen  til  Kinden.  Det  smaldt,  og  den  ene 
Buk  satte  midt  ud  af  Flokken  med  et  uhyre  Spring  og 
tumlede  derpaa  om  paa  Sneen.  Den  reiste  sig  atter  op 
paa  Forbenene  men  styrtede  strax  ned  med  et  dybt 
Gisp.  Vi  ilede  hen  til  Sne-fonden,  hvor  Hunden  stod 
og  slikkede  Blodet  af  det  stolte  Dyr.  Thor  endte  dets 
Dods-kamp  ved  at  stode  det  Kniven  i  Nakken,  og  da  vi 
havde  betragtet  det  fra  alle  Kanter,  gav  han  sig  til  at 
flaa,  en  Forretning,  der  ved  Anders's  Bistand  udfortes 
i  kort  Tid.  Huden,  Hornene  og  Laarene  toge  vi  med ; 
de  ovrige,  mindre  vserdifulde  Dele  bleve  gravede  ned  i 
Uren  for  at  afhentes  neeste  Dag. 

(4/  "-Hoifjelds  -  Ullederr^ 

33.    Norsk  F^drelands  -  sang. 

{A  Norwegian  Patriotic  Song). 

Hvor  herligt  er  mit  Fodeland, 
Det  havomkrandste  gamle  Norge ! 
Sku  disse  stolte  Klippe-borge, 
Som  evig  trodse  Tidens  Tand, — 
Urverdners  gamle  Bauta-stene, 
Der  gjennem  Klodens  Storme  ene 


A  NORWEGIAN  PATEIOTIC   SONG.  131 

Som  Kjsernper  end,  i  Biynjer  blaa, 
Med  Solver -hjelm  om  Issen  staa ! 

Da  Aukathor  saa  Norges  Fjeld, 
Sin  Konge  -  stol  han  der  opreiste  ; 
De  Kjsemper,  som  mod  Skyen  kneiste, 
De  huede  hans  Helte-sjel. 
Naar  hoit  i  Sky  sin  Vogn  han  kjorte, 
Sin  Hyldest  han  fra  Klippen  horte ; 
De  Kjgempe-stemmer  hylded'  Thor: 
Da  var  der  Helteold  i  Nord ! 

Jeg  har  de  gamle  Sagn  saa  kjser, 
Naar  Luren  gjennem  Dalen  toner 
Vemodigt  mellem  Birkens  Kroner, 
Da  drommer  jeg  om  Blod  paa  Svserd. 
Naar  Fossen  vildt  fra  Klippen  skummer, 
Sin  monotone  Bas  den  brummer, 
Da  tykkes  mig,  jeg  horer  Klang 
Af  Vaaben- storm  og  Skjalde  -  sang. 

I  Fjeldets  Son  endnu  jeg  ser 

Et  Skud  af  gamle  Kjsempe-stammen; 

I  Oiet  funkier  Helte  -  flammen, 

Som  freidig  kun  ad  Faren  ler. 

I  Pigens  Oine  blaa  jeg  skuer 

Uskyldighed  og  Sjofnas  Luer, 

Og  Yduns  evig-unge  Vaar 

Paa  hendes  Kinder  farvet  staar. 

Ja !  herligt  er  mit  Fodeland, 
Det  gamle,  klippefaste  Norge, 


132  READER. 

Med  Sommer  -  dal  og  Vinter-borge, 
Der  evig  trodse  Tidens  Tand. 
Om  Kloden  rokkes  end,  dets  Fjelde 
Skal  Stormen  dog  ei  kunne  faelde ; 
Som  Bauta  end  de  skuUe  staa, 
Og  vise,  hvor  vort  Norge  laa. 

34.     Udfaeten. 

( The  Departure). 

Det  var  en  dsemrende  Sommer -nat, 
Et  Skib  laa  t8et  under  0, 

Hvor  dunkle  Lunde  og  hsengende  Krat 
Sig  spelled'  i  klaren  So. 

Alt  gik  en  forfriskende  Morgen-luft 
Igjennem  den  stille  Nat, 

Og  Soens  Aande  og  Grsessets  Duft 
Sodt  havde  sig  sammensat. 

Det  dunkle  Skib  endnu  roligt  laa, 
Dets  Master  mod  Himlen  stod, 

Dog  havde  det  alt  beredt  sig  paa 
At  sprede  sin  Vinge  god. 

Thi  naar  Dagens  forste  Gylden-bud 
Sit  Skjser  over  Aasen  gav, 

Da  skulde  det  stsevne  af  Fjorden  ud 
Mod  det  vilde,  fremmede  Hav. 

Og  se !   Paa  Dsekket,  forventningsfuld 
Min  unge  Hustru  sad ; 


STRANDING   ON  THE   COAST   OF  JUTLAND.         133 

Hun  var  saa  fager,  hun  var  saa  huld 
Som  den  rodmende  Roses  Blad. 

Hun  havde  sin  Haand  i  min  omt  lagt, 

Mens  ud  i  det  fjerne  hun  saa — 
Hendes  Drom  var  nu  til  Gjerning  bragt: 

Vi  skulde  tilsammen  gaa 

Langt  over  Hav  til  fremmede  Kyst, 

Til  Sydens  deilige  Land, 
Vi  skulde  vandre  i  Ungdoms-lyst 

Ved  Arnos,  ved  Tibrens  Strand. 

For  hende  laa  Livet  saa  morgenklart, 
Saa  daglangt,  saa  skjonhedsrigt — 

Hun  svaevede  ud  paa  den  herlige  Fart 
Som  Dronningen  i  et  Digt. 

Gud  vsere  lovet,  hun  da  ei  saa 

Ret  dybt  i  Fremtiden  ind : 
Ei  Isenge  derefter  hun  stille  laa 

Under  Muld  med  hviden  Kind. 


35.    En  Steanding  paa  Vestkysten  af  Jylland. 

(A  Stranding  on  the  Western  Coast  of  yutland). 

Blsesten  var  stegen  til  Storm.  Havet  brolte  i  sin 
grummeste  Vrede.  Sandet  fra  Klit-bjergene  pidskede 
OS  i  Ansigtet,  og  Skum  floi  som  Sne  -flager  hen  over  vore 
Hoveder.  Med  vidtopspilede  Oine  foer  jeg  ud  paa  Hav- 
klinten,  der  syntes  at  ryste  under  mine  Fodder.     De 


134  READER. 

morke  Vande  vare  forvandlede  til  Fraade  •  en  Stov- 
regn  af  Skum  fordunklede  Udsigten,  og  Bolgernes  Tor- 
den  dovede  mine  Orer.  "Hvor?"  raabte  j  eg  til  min 
Side-mand.  Han  udstrakte  Armen;  nu  saa  jeg  det 
ulykkelige  Skib,  neppe  et  Kugle-skud  borte.  "Kan 
lian  ikke  endnu  bjerge  sig?"  spurgte  jeg.  ''Ikke  om 
ban  saa  var  den  eneste  Seller  paa  Havet,"  lod  Svaret, 
"ban  kan  ikke  Isenger  klare  sig  af  Landet  —  ban  skal 
strande." 

Ravende,  tumlende  kom  Skibet  nsermere.  —  "Nu!" 
skreg  AUe  paa  engang,  "nu  er  ban  ved  den  forste 
Revle."  — "  Han  stoder ! "  raabte  En.  "  Nei !  "  raabte 
en  Anden;  "der  kommer  en  So,  den  skal  hjelpe  bam." 
Den  kom — Skibet  hsevedes  af  den  vseldige  Bolge  — 
dalede — "ban  er  over"  lod  det;  der  faldt  en  Sten  fra 
mit  Hjerte ;  men  jeg  kjendte  ikke  den  jydske  Kyst.  Faa 
Secunder  efter  bed  det:  "Der  staar  ban!"  Det  var 
paa  den  mellemste  Re  vie.  Mig  forekom  det,  som  om 
ban  endnu  seilede ;  men  det  var  kun  Skibets  Slingring 
og  Huggen  paa  Grunden.  Blot  et  Bosse-skud  fra  Land 
standsede  det ;  jeg  baabede  derfor,  at  Folkene  skulde 
bjerges.  De  firede  ogsaa  en  Baad  ned,  to  Msend  sprang 
efter  ;  da  kom  en  Styrteso  og  rev  den  med  sig.  I  Stum- 
per og  Stykker  kastedes  den  ind  til  Bredden ;  men  Fol- 
kene kom  aldrig  tilsyne.  Bes86tningens  Skrig,  da  den 
forsvandt,  trsengte  igjennem  Stormens  Hvinen  og  Brsen- 
dingens  Torden. 

Nu  kom  derudefra  indvseltende  en  Rsekke  af  Bolger, 
boiere,  sveerere  end  nogen  tilforn — ni,  sige  Kystbebo- 
erne,  folge  efter  bverandre,  den  sidste  den  storste  af 
dem  alle.     Da  den  forste  ramte  Skibet,  gav  dette  et 


STRAISTDING  ON  THE  COAST  OF  JUTLAND.         135 

Ryk  til  Siden — etSkrig,  staerkere,  vildere  end  det  forste, 
Idd  fra  det  sengstede  Mandskab.  Den  naeste  Bolge  drei- 
ede  Skibet  endnu  mere  og  overskyllede  det  forreste 
halve  Dsek.  Matroserne  klattrede  op  i  Vanterne  og 
surrede  sig  fast.  Ved  enhver  nu  paafolgende  So  -  stjrrt- 
ning  svaiede  Skibet  mere  og  mere,  indtil  det  omsider 
vendte  hele  Siden  mod  Landet.  Tougvserket  losreves 
og  slyngedes  hid  og  did;  Masterne  dinglede. 

Efter  dette  heftige  Pust  blev  et  Ophold,  i  hvilket 
Havet  syntes  at  ville  samle  Krsefter  til  et  nyt  og  vold- 
sommere  Anfald.  De  aengstede  So-msend  udstrakte 
deres  Hsender,  snart  mod  den  morke  Himmel,  snart  mod 
Landet — det  Land,  der  var  dem  saa  nser,  og  som  de 
dog  aldrig  levende  skulde  naa.  Deres  Skrig  vare  som 
Kniv  stik  i  mit  unge  Bryst.  Men  der  var  ingen  Mulig- 
hed  i  at  komme  dem  tilhjelp ;  og  forgjeves  raabte  Hav- 
boerne,  at  de  skulde  fseste  Toug  om  Fade  eller  Tonder 
og  kaste  dem  overbord.  De  horte  det  ikke,  eller  de 
forstode  det  ikke. 

Da  viste  sig  et  nyt  og  rorende  Syn.  En  Mand  sprang 
ud  af  Ruffet,  en  Kvinde  efter  ham.  Han  kastede  sine 
Oine  til  Havet,  til  Landet,  og  derpaa  omfavnede  de 
hinanden.  Det  maa  sikkert  have  vaeret  Captainen  og 
bans  Kone.  Pludselig  reve  de  sig  los,  foer  ind  i  Ruffet 
og  kom  strax  tilbage  med  en  stor  Pakke  mellem  sig ; 
ved  et  Toug  firede  de  den  ned  i  Vandet.  Derpaa  knaele- 
de  begge  og  udstrakte  sine  Arme  bedende  imod  os.  Pak- 
ken  holdt  sig  godt  ovenpaa,  skjondt  tumlet  af  Braendin- 
gen  op  og  ned.  Snart  kastedes  den  belt  paa  Land ;  en 
Mand  greb  den,  bar  den  hoiere  op  og  loste  Touget. 
Nu  forst  sprang  bine  to  op  og  udstodte  et  Skrig,  der 


136  READER. 

klang  som  Glaede.  Hurtig  bandt  ban  hende  med  sin 
Ende  af  Touget  fast  til  et  Braet — for  silde!  En  ny 
Bolge-gang  naaede  Vraget.  Den  forste  vailtede  sig 
brolende  og  fraadende  belt  ben  over  det.  Den  ene 
Mast  gik  overbord  med  alle  dem,  der  bang  i  dens  Toug- 
veerk;  Captainen  og  bans  Kone  vare  forsvundne.  Paa 
Landet  baledes  af  alle  Krsefter  i  Touget — bun  blev 
dragen  op,  men  med  knust  Hoved.  De  folgende  Bolger 
omstyrtede  ogsaa  den  anden  Mast ;  Skroget  krsengede 
sig  om  paa  Siden.  Den  sidste  Bolge  steg  som  et  Fjeld 
op  af  Afgrunden.  Den  Gamle,  som  stod  bos  mig,  raab- 
te,  "Taaler  ban  den,  taaler  ban  mere."  Neppe  vare 
disss  Ord  udtalte,  for  Bolgen  skod  sin  brede  Ryg  end 
hoiere  op,  krummede  den  og  styrtede  som  en  Lavine 
ned  paa  Vraget  og  med  en  Bragen,  som  overdovede 
Storm  og  Brsending  —  det  var  knust !  dets  sondersplit- 
tede  Stumper  dandsede  og  dreiede  sig  i  det  kogende 
Skum. 

Captainens  Lig  fandtes  aldrig.  Ligesaa  Hdet  stod 
det  siden  til  at  udfinde  enten  bans  eller  Skibets  Navn 
og  Hjemstavn. 


Some  of  the  longer  selections  in  the  Reader  I  have  contracted,  in  ordei- 
to  diminish  the  size  of  the  book. 


VOCABULARY, 


The  words,  which  are  alike  in  both  languages  and  of 
the  same  meaning,  are  not  inserted  here. 

To  the  Infinitive  of  the  irregular  verbs  or  verbs  of 
the  strong  conjugation  is  added  in  parentheses  the  past 
tense  and  sometimes  also  the  past  participle,  whenever 
the  vowel  is  changed  in  either  one  or  both  of  these 
tenses. 


EXPLANATION    OF    THE    ABBREVIATIONS  USED  IN  THE 
VOCABULABY. 

adj.     adjective. 
adv,     adverb. 
comp,  comparative. 
conj,    conjunction. 
N.  T,  nautical  term. 
ph       plural. 
prep,   preposition. 
fron,   pronoun. 
rel.      relative. 
swp^rLsuperlative. 
vulg.    vulgarism. 


138 


Aab 


VOCABULARY. 


All 


aahne^  to  open. 

Aand,  spirit,  ghost ;  aande, 
to  breathe;  aandelig^  spir- 
itual, intellectual;  Aands- 
livlighed^  vivacity  of  spirit. 

Aar^  year;  Aarhundrede, 
century ;  Aaring  =  Aar. 

Aas^  ridge. 

Aasyn^  countenance. 

Ahild-trce^  apple-tree. 

Adel^  nobility :  Adel-stand, 
rank  of  nobility. 

Adgang,  admission. 

adlyde^  (adlod')^  to  obey. 

adskille,  to  separate. 

adskillige^  divers. 

adsprede,  to  disperse. 

af,  of. 

Afbildning,  picture. 

afhryde^  (afhrod^  afhrudf)^ 
to  break  off,  interrupt. 

afgjorende^  decisive. 

Afgrund,  abyss. 

afhente^  to  fetch,  send  for. 

afholdt  =  elsJcet,  beloved. 

Afloh,  outlet. 

ajlose  =folge  efter,  to  suc- 
ceed. 

Afmagt,  debility. 


Afreise,  departure. 

Afsats,  terrace. 

Afsked,  dismission,  resig- 
nation, leave ;  tage  Afsked 
med^  to  part  with. 

afshjcere^  Qafskar^  afskaa- 
ren),  to  cut  off. 

afsondre^  to  separate. 

afstaa^  (afstod)^  to  cede; 
Afstaaelse,  cession. 

Af standi  distance. 

afsted,  away,  off,  on. 

aftage,  (of tog)  ^  to  decline, 
decrease. 

Aften^  evening. 

afvige,  (^afveg)^  to  diverge. 

^^^,  attention,  heed;  2,  in- 
tention; agte^  to  attend, 
regard;  2,  to  intend;  3, 
to  respect,  esteem. 

ak^  alas,  alack. 

al^  all. 

aldeles,  totally,  utterly. 

Alder,  age ;  Alderdom,  old 
age;  aldrende,  elderly. 

aldrig,  never. 

allerede,  already. 

oiler storst,  the  very  great- 
est. 

alligevel,  for  all  that,  not- 
withstanding, however. 


Aim 


VOCABULARr. 


Arv 


139 


almindelig^   general,    com- 
mon, universal. 

Almues  -  mand,    common 
people,  plebeian. 

alskens^  all  kinds. 

Alter ^  altar;    A-hord^  a-ta- 
ble ;  A-tavle^  a-piece. 

altiden8=altid^  at  all  times, 
always. 

altfor^  too. 

altsaa^   consequently. 

alvorlig^  grave,  earnest,  de- 
mure. 

anbetro,  to  trust. 

anden,  andre^  other ;  andet^ 
something  else. 

anderledes,  otherwise. 

anelsesfuld,  full  of  forebod- 
ings. 

anerhjende^  to  recognize. 

Anforsel,  command. 

angaaende,  with  reference 
to. 

Angers-taare,   tear   of  re- 
pentance. 

angribe,    (angreb^^  to    at- 
tack. 

Anker^  anchor. 

ankomme^  to  arrive ;   An- 
komst^  arrival. 

Anledning,   chance,    occa- 
sion. 


Anliggende^  affair. 

Anlceg^  disposition. 

anlcegge^  (^anlagde') ^la,j out, 
to  found. 

anmode,  to  request. 

anrette,  to  arrange ;  anrette 

Nederlag,  to  make  slaugh- 
ter. 

anse,  (ansad),  to  look  upon; 
2,  to  esteem,  regard ;  An- 
se^Zsg,  distinction;  anselig, 
distinguished 

Ansigt,  face. 

anskuelig,  intuitive. 

Anstrengelse,  exertion. 

anstodelig,  offensive. 

AnscetteUe,  appointment. 

antage,  (antog'),  to  believe, 
accept,  assume. 

Antal,  number. 

antegne,  to  sign. 

anvende,  to  use. 

anvise,  to  assign,  indicate; 
Anvisning,  direction. 

Arbeide,  work,  labor,  em- 
ployment ;  Arbeider,  la- 
borer; Arbeidsomhed,  in- 
dustry. 

arm,  poor,  miserable. 

Art,  kind. 

arte  sig,  to  thrive. 

arve,  to  inherit. 


140 


Asa 


VOCABULARY. 


Beff 


Asa-tro,  faith  in  the  'Aser,' 
the  gods  of  the  ancient 
Norwegians. 

at^  that,  to. 

atter^  again. 

Atte stats  =theologisk  Em- 
heds-examen^  graduation 
in  divinity. 

Aukathor,  AJcathor=Thor^ 
one  of  the  gods  of  the  an- 
cient Norwegians. 

ave^  to  awe,  to  check. 

B 

Baad,  boat ;  Baads-Jiage^ 
boat-hook. 

haade-og,  both-and. 

Baal^  stake. 

Baand^  band,  bond. 

hag^=hagefter^hQ\i\ndii  Bag- 
hen^  hindleg ;  baglcends, 
backward. 

Bamse^  bruin. 

Bane,  career,  path;  2,:= 
Bod,  death. 

bane,  to  level ;  bane  Vei,  t^ 
make  way. 

bare  ==  blot,  only. 

Barm,  breast,  bosom. 

Barn,  Qpl.  Born),  child; 
Barns-ben,  childhood. 


Bas,  bass. 

Baun,  baun,  a  heap  of 
wood,  raised  in  the  form 
of  a  cone  on  the  summits 
of  the  mountains,  and  set 
on  fire  to  give  notice  of 
invasion. 

Bauta=  Bauta-sten,  mon- 
umental stone. 

Beboelse,  habitation,  occu- 
pation ;  Beboer,  inhabi- 
tant. 

bede,  (bad,)  to  pray,  ask, 
beg. 

bedre,  (camp,  of  god),  bet- 
ter ;  faae  bedre=forbedre, 
to  improve. 

Bedrift,  achievement. 

bedst,  {superl.  of  god,)  best. 

bedoekke,  to  cover. 

Befalings-mand,  command- 
er. 

befatte  sig  med,  be  engaged 
in. 

befinde,  (befandt,  befun- 
den,)  to  find;  befinde  sig, 
to  be. 

Befolkning,  population. 

begave,  to  endow ;  Begavel- 
se,  endowment. 

hegeistret,  enthusiastic. 


Beg 


VOCABULARY. 


Bes 


141 


hegge^  both. 

hegive  sig^  (hegav  sig,^  to 
betake  one's  self;  to  pro- 
ceed. 

Begivenhed^  occurrence. 

hegjcere^  to  demand,  desire. 

hegrave,  (hegrov,')  to  bury. 

hegribe,  (hegreb^')  to  com- 
prehend. 

begrcede,  to  bewail. 

beggnde,  to  begin  ;  Begyn- 
delse^  commencement,  be- 
ginning. 

behage,  to  please. 

beherske,  to  rule. 

Behold,  safety  j  i  Behold, 
safe. 

Behov,  need. 

behcendig,  adroitly. 

behove,  to  need. 

beint,   (yulg.)  =  bent, 
straight. 

Beite,  (yulg.)  pasture. 

behjende,  to  confess. 

beJcjendt,  known ;  Bekjendt- 
sJcab,  acquaintance. 

behlippe,  to  clip ;  lade  sig 
beklippe,  allow  himself  to 
be  clipped. 

Bekrandsning,  wreathing. 

beleire,  to  besiege  ;  Beleir- 
ing,  siege. 


Beliggenhed,  situation. 

Belte,  girdle. 

Bely suing,  light,  illumina- 
tion. 

Belcering,  instruction. 

Belonning,  reward. 

bemcerke,  to  observe. 

Ben,  bone,  leg. 

benytte,  to  use. 

beordre,  to  order. 

berede,  to  prepare. 

Beregning,  computation. 

Berg,  rock ;  Berg  -  vcerk, 
mine. 

berige,  to  enrich. 

bero  paa,  to  depend  upon. 

berommelig,  illustrious;  Be- 
rommehe,  renown ;  be- 
romt,  renowned,  celebra- 
ted. 

bero  re,  to  touch. 

berove,  to  deprive  of. 

besidde,  (besad,^  to  pos- 
sess. 

besjcele,  to  animate. 

Beskaffenhed,  quality,  con- 
dition, nature. 

beskeden,  modest. 

beskjcemme,  to  disgrace. 

beskrive,  (beskrev,')  to  de- 
scribe ;  Beskrivehe,  de- 
scription. 


142 


Bes 


VOCABULARY. 


Bir 


heskytte^  to  protect;  Be- 
skyttelse^  shelter,  protec- 
tion ;  Beskytter^  protector. 

beslutte,  to  resolve. 

hesprcenge^  to  sprinkle  over. 

hestaa,  (bestod,')  to  stand; 
2,  endure ;  3,  continue ; 
bestaa  af^  consist  in. 

hestandig^  constantly. 

bestemme,  to  determine  ;j5e- 
BtemmeUes  -  sted,  destina- 
tion. 

bestige^  (besteg^)  to  ascend. 

Bestrcebelse,  effort. 

besvare,  to  answer. 

besynderlig^  peculiar. 

Bescetning^  crew. 

besoette,  (besatte^^  to  occu- 
py- 

Besog^  visit;  besoge^  to  vi- 
sit. 

betegnende^^tT\\u.ng^  signif- 
icant. 

Betingelse,  condition. 

betjene,  to  serve. 

betragte^  to  consider,  look 
at;  Betragtning^  contem- 
plation. 

betro^  to  trust  with. 

betrcede,  (betraadte,^  to  set 
foot  on,  to  enter. 


betyde,  (^betod  OT  betydede^') 
to  signify  ;  betydelig^  con- 
siderable. 

betcenke^  to  consider;  Be- 
tcenkning^  hesitation. 

beundre,  to  admire ;  Be- 
undring,  admiration. 

bevare,  to  preserve. 

bevinget,  winged. 

Bevis,  proof;  bevise,  to 
prove. 

Bevidsthed,  consciousness. 

bevoebne,  to  arm. 

bevcege,  to  move,  agitate, 
stir;  Bevcegelse,  motion. 

Bevcertning,  entertainment. 

Bibliothek,  library ;  Biblio- 
thekar^  librarian. 

bibrmge,  (bibragte,')  to  giye^ 
impart. 

bide^  (bed^^  to  bite. 

bidrage^  (bidrog,^  to  con- 
tribute. 

Bifald,  approbation. 

Biflod,  tributary  river. 

Billede,  picture,  scenery; 
Billed-hugger,  sculptor ; 
Billed-skjcerer^  carver. 

Bind^  volume. 

Birk^  birch. 


Bir 


VOCABDXAEY. 


Bra 


143 


Birheheins-tog^  expedition 
of  the  Birkebeins  (a  polit- 
ical party  in  the  civil 
wars  of  Norway  in  the 
12th  century). 

Bisp^Biskop^  bishop. 

Bistand^  assistance. 

hitterlig^  bitterly. 

Bjerg^  mountain;  B-dan- 
nelse,  formation  of  the 
mountains ;  B-fiade,  m- 
plateau;  B-skrcent,  brow 
of  a  m. 

hjerge,  to  save,  help ;  hjer- 
ge  sig,  to  be  helped. 

Bjcelke,  beam. 

blaa^  blue ;  hlaa-oiet,  blue- 
eyed. 

Blad^  leaf. 

hlande,  to  mix,  blend. 

hiandt^  among. 

blank,  stately. 

Meg,  pale. 

hleset,  blazed,  having  a 
white  spot  on  the  fore- 
head. 

BliJc,  glance,  Mart  Blik, 
clear  insight. 

Blikstille,  dead  calm. 

BUndhed,  blindness. 

blinke,  to  twinkle. 


blive,    {blev,^    to    become, 

be ;  blivende,  permanent. 
blodig,  bloody ;  Blod-mand, 

bloody  man. 
Blomst,    flower ;    blomstre, 

to  flourish. 
blot,  only. 
blusse,  to  blush. 
bloende,  to  dazzle. 
Blcest,  blast,  wind. 
bo,  to  live,  reside,  dwell; 

Bolig,    abode,   dwelling ; 

Bosted,  home. 
Bod,  (^pl.  Boder,')  penalty. 
Bog,  book,  boglig,  literary ; 

B-handler,  bookseller ;  B- 

trykkeri,  printing  office. 
Bonds,  peasant,    country- 
Bord,  table.  [man. 

Borg,  castle. 
Borger,    citizen ;    Borger- 

krig,  civil  war ;   borgerlig, 

civic,  civil ;  de  Borgerlige, 

the  burghers. 
bort  =  borte,  away. 
boscette  sig,  (bosatte  sig,')  to 

settle. 
Brag,  din,  roar,  crash ;  bra- 

ge,  to  boom,  crackle. 
brat,  (a(?v.)  immediately; 

2,  (adj.^  steep. 


144 


Bre 


VOCABULARY. 


Bog 


Bred^  shore;  B.  afenFlod^ 
bank. 

hred^  broad;  Bvedde, 
breadth. 

Brev,  letter. 

hringe^  (hragte^')  to  bring; 
hringe  det  vidt^  to  be  pro- 
ficient. 

Brings  =  Bryst^  chest. 

hriste,  (brast,  brusten,')  to 
burst. 

Broder,  brother ;  B-son, 
nephew. 

Brud,  bride. 

Brug^use;  hruge,  to  use. 

hrumme^  to  growl. 

Brus^  roaring;  hruse,  to 
rush. 

brgde,  (hro'd,  hrudt^')  to 
break,  rend;  hrgde  ud= 
udhrgde,  to  exclaim. 

Brgggekar,  brewing  vat. 

hryne^  to  sharpen. 

Brynje^  coat  of  mail,  cui- 
rass ;  hrynj ehlcedty  clothed 
in  a  coat  of  maih> 

Bryst,  breast,  chest.  ^ 

Brce=Snefond,  snow  drift. 

hrcende,  to  burn;  hrcende 
En  inde^  to  destroy  one 
by  fire. 


Brcending^  breakers. 

Brat^  board. 

Brod^  bread, 

Brode^  guilt. 

hrole^  to  bellow,  groan. 

Bud^   message;    2,   order, 
command;  Bud-stikke, 
bod-stick,  message-stick, 

a  hollow  piece  of  wood,  in 
which  written  messages  are  con- 
veyed from  one  locality  to  another 
in  the  most  sparsely  settled  por- 
tions of  the  country. 

Bue,  arch,  bow;  Bue-shyt- 
te,  bow  man. 

hugtet^  tortuous. 

Bul^  log. 

Bund^  ground,  bottom. 

By^  city,  town. 

hyde^  (hod,  huden,')  to  of- 
fer, bid;  2,  to  order,  to 
command ;  3,  to  invite. 

hygge.  to  build ;  hygge  j)aa, 
to  base  upon ;  Bygmester, 
architect. 

Bytte,  booty,  spoil,  prey. 

Bceger,  cup. 

B€elte  =  Belts. 

BcenJc,  bench. 

beers,  (bar,  baarsn,^  to  bear, 
carry. 

Boge-blad,  beach-leaf. 


Boi 


VOCABULARY. 


Der 


145 


hoie^  to  bend;  h.  sig  hag- 
over^  to  swing  backwards. 

Bolge^  billow  ;  B-gang^ 
swell ;  B-slag^  lashing  of 
the  waves. 

Bon,  prayer. 

bor,  (burde,^  ought. 

Borne-hopper,  small  pox. 

Bosse,  gun ;  Bosse  -  skud, 
gunshot. 

C. 

carmoisinrod,  crimson. 
('hef,  chief. 

Christendom,  Christianity. 
Collega,  colleague. 
conditioner e  hos,  to  serve. 

D. 

da,  then,  when. 

Daah,  baptism. 

daarlig,  foolish  ;    daarligt, 

poorly,  badly,  ill. 
Dag,   day ;    daglig,  daily ; 

BagS'lys,  daylight;  Bag- 

vcerk,  daily  occupation. 
Bal  =  Balfore,  valley. 
dale,  to  sink,  go  down. 
Damp,  mist,  vapor,  steam  ; 

Bamp-skih,  steamer. 
Bannehrog = Banehrog,  the 


Danish  flag ;  B-fane,  the 
D.  standard. 

danne,  to  shape,  form ;  2, 
to  educate ;  danne  sig,  (om 
Stedforhold,)  be  shaped 
by  ;  Bannelse,  education, 
culture. 

Bands,  dance  ;  dandse,  to 
dance. 

Batiden,  that  age. 

dedicere,  to  dedicate. 

deilig,  beautiful,  charming. 

Bel,  part ;  dele,  to  divide  ; 
dels,  partly ;  deltage  (del- 
tog'),  partake. 

den,  det,  it. 

dengang,  at  that  time. 

denne,  dette,  disss,  this,  this 
one,  these. 

der,  (prow.r^Z.)who,which, 
that,  those. 

der,  (^adv.)  there  ;  derfor, 
therefore ;  derhen,  thith- 
er ;  derhos,  besides  ;  der- 
imod,  on  the  contrary; 
dernede,  down  there ;  der- 
oppe,  up  there;  derpaa, 
thereon,  then ;  derud,  out 
there ;  derudefra,  thence ; 
derved,  thereby;  dervcer- 
ende,  there  being. 


146 


Der 


VOCABULARY. 


i^yg 


Dere  (yulg.^  =  Eder^  (  Ob- 
jective of  /,)  you. 

desuden,  besides  that,mGre- 
over. 

desvcerre,  alas. 

did,  thither. 

Dige-hus,  house  on  the 
dike. 

Digt,  poem  ;  digte,  to  com- 
pose ;  Digte-kunst,  art  of 
poetry ;  Digter,  poet ;  Dig- 
.  terinde,  poetess ;  Digtning, 
poetical  composition,  poe- 
try. 

djcerv,  bold ;  Djcervhed, 
boldness. 

dohbelt,  double. 

dog,  though,  however. 

BomJcirke,  cathedral. 

drahelig,  bold. 

Br  age,  dragon,  a  kind  of 
war  ship. 

drage^ (drog,')   to    draw; 

2,  trsLYd^^rage  til,  emi- 
grate to,  go  to  ;  drage  ud, 
go  abroad;  drage  frem, 
draw  forth,  proceed ;  dra- 
ge tillage,  retract;  drage 
ind  i,  march  into. 

dreie,  to  turn. 

I)reng,^\ioj, 


drikhe,  {drak,  drukken,)  to 
drink. 

Dristighed,  boldness. 

drive,  (^drev,)  to  drive  ;  1, 
drive  Handel,  to  trade  ;  2, 
drive  Hand,  to  drift  ashore. 

JDronning,  queen. 

drukne,  to  drown. 

dryppe,  to  drop,  drip. 

drcehe,  to  kill,  slay. 

droi,  considerable. 

Drom,  dream. 

due,  be  fit  for. 

Duft,  fragrance ;  duftende., 
fragrant. 

Dug,  dew. 

dumdristig,  fool-hardy. 

dumpe,  to  dump. 

dundre,  to  thunder. 

dunkel,  dim,  dark. 

Dunst,  vapor  ;  D-krands, 
wreath  of  vapor. 

Dvcerg,  dwarf;  D-hirk,  d- 
birch ;  B-hal,  hall  of 
dwarfs ;  I)-slcegt,  race  of 
dwarfs. 

dyh,  deep  ;  Byh,  abyss. 

Byd,  virtue ;  dydig,  virtu- 
ous. 

dygtig,  able  ;  Bygtighed, 
ability. 


Dyn 


VOCABULARY. 


Une 


147 


Bynge^  drift,  heap. 
Byr^  animal. 
dyrke^  to  cultivate. 
Byst^  combat. 
Bcek^  deck. 
dcekke,  to  cover. 
dcempe,  to  subdue. 
dcemrende^  dawning. 
do,  to  die  ;  do'd,  dead ;  Bod, 
death ;  Bods-kamp,  agony. 
doie,  to  endure. 
dolge,  (dulgte,)  to  conceal. 
Bon,  rumbling,  booming. 
Bor,  door. 
dove,  to  deafen. 

E. 

Eder,  (  Ohjective  of  7,)  you. 

een,  eet,  one  ;  med  eet,  all 
at  once. 

efter,  after,  according  to ; 
efterat,  after. 

Efterfolger,  successor. 

efterhaanden,  gradually,  by 
and  by. 

Efterklang,  resonance,  re- 
semblance. 

Efterkommer,  descendant, 
pi.  posterity. 

Efterretning,  news. 

eftersom,  as. 

Eftertid,  posterity. 


Eg,  edge. 

egen,  own,  pecuhar. 

Egenskab,  quality;  i  hvilken 
E,,  as  such. 

Egn,  region. 

ei^  ikke,  not. 

eiendommelig,  character- 
istic ;  EiendommeUghed, 
characteristic. 

Eier,  owner. 

Elendighed,  misery. 

eller,  or. 

ellers,  else. 

elske,  to  love. 

EIv,  river ;  Elvefar,  course 
of  the  river. 

Embede,  office. 

Emne,  theme,  substance. 

end,  than,  2,  even,  3,  still ; 
endnu,  yet ;  endog,  even  ; 
e7f  dskjondt, 3iltho\igh;  end- 
da,  even  then. 

endeel,  some. 

endelig,  at  last,  at  length. 

ene,  alone ;  eneste,  only 
one,  only,  single. 

Enekonge,  sole  king. 

eneraadende,  uncontrolled. 

Enerhusk,  juniper. 

Enevolds-magt  =  Enevolds- 
vcelde,  absolute  power. 


148 


Enf 


VOCABULARY. 


Fas 


enfoldig^  simple. 

engang^  once  ;  ikhe  engang^ 
not  even. 

Engel^  angel. 

Enhed^  unity. 

Enhver^  every  one. 

Enke^  widow. 

enJcelt,  individual,  single  ; 
pi.  enkelte,  a  few  ;  Enkelt- 
mand^  individual. 

ensformig^  uniform. 

enstemmig,  unanimous. 

enten  —  eller,  either  —  or. 

entre  sig  op^  to  climb  up. 

erfare^  to  learn,  experience. 

erholde  =  erhverve^  to  ob- 
tain, acquire. 

Erindring^  memory,  rem- 
iniscence. 

erkjende,  to  admit,  ac- 
knowledge. 

erkloere^  to  declare. 

erncere^  to  support. 

erohfe^<to  conquer ;  Ero- 
hrer,  conqueror. 

etslags,  kind  of. 

Eventyr^  tale. 

evig^  eternal. 

Evne,  faculty,  ability. 


faa,  few. 


faae,  Cfik^}  to  get,  receive, 
obtain. 

Fad^  cask,  barrel. 
Fader^  father. 
fage  -=feig, 
f eager ^  fair. 

Fakkel-bcerer,  torchlight- 
bearer. 

Fald^  fall ;  falde,  to  fall, 
drop,  tumble  ;  det  f alder 
Tiam  ind^  he  calls  to  mind. 

Fane.,  standard. 

fange.,  to  capture  ;  Fange^ 
prisoner. 

Fantasia  fantasy,  fancy,  im- 
agination. 

fare^  (^foer^  to  travel,  go ; 
f-afsted=fare  hen^to  rush 
away ;  f-omkring^  to  travel 
around  ;f-op,  to  start  up ; 
fare  til  Jorden,  be  carried 
to  the  grave. 

Fare^  danger  ;  farlig,  dan- 
gerous, perilous. 

Fart,  journey,  2,  hurry, 
speed. 

Farvand,  navigable  water. 

farve.,  to  color  ;  Farve.,  tint, 
color. 

Farvel,  farewell. 

fast,  firm  ;  Fastland,  con- 
tinent. 


Fat 


VOCABULARY. 


Fol 


149 


FatteUe^  comprehension. 

fattig^  poor,  deficient ;  Fat- 
tigdom,  poverty. 

favne,  to  embrace. 

feide  =  lcjcempe^  to  fight. 

feie^  to  sweep. 

feig^  cowardly ;  2,  fated 
soon  to  die. 

Feil^  fault;  tage  F.^  to  mis- 
take. 

Feldt-herre^  general. 

FerJcsvand,  lake. 

Fiende,  enemy ;  JlendtUg, 
hostile ;  Fiendtlighed^  hos- 
tility. 

fin^  fine,  delicate. 

finde^  (^fandt^funden,^  to 
find ;  /.  sig  i,  to  submit 
to  ;  /.  Sted^  take  place. 

fire  ned^  to  lower. 

FlsJcer,  fisherman. 

FJed,  step. 

Fjeld,  mountain ;  F-af- 
Aoe^^,  m-projection;  F-af- 
styrtnijig^  m-precipice ;  /- 
hygt^  rocky ;  F-dal,  m-val- 
ley ;  F-Jcloft,  m-crevice, 
ravine  ;  F-knat,  rock ;  F- 
marJc,  m-plateau ;  F-pynt^ 
m-point;  F-sprceldce^  m- 
fissure ;  F-top,  m-peak ; 
F-vidde,  m-plateau. 


Fjerding^  quarter  of  a  mile. 
fjern^  far,  distant ;  Fjern- 

syn^  distant  view. 
Fjord^  fiord,  bay. 
flaa^  to  skin. 
Flaade,  fleet. 
Flade,  area,  plain. 
flagre,  to  flutter. 
Flamme,  flame. 
flersidig,  varied. 
Jleste,  the  most. 
Flid^  diligence  ;  flittig,  dil- 


igent. 


Flod=Elv. 
Flol',  flock. 
Flor,  gauze. 
Flugt,  flight. 
fly,  to  fly,  flee. 
flyde,    Qflod,^    to     flow ; 
flyde  over  z,  to  melt  into. 
flygte=fly. 

fly^^'>  iP'^d  to  fly. 

Fl6%  wing. 

Floiten^  whistling. 

Fod,  foot. 

Folgefond,  a  glacier  near 
the  western  coast  of  Nor- 
way. 

Folk,  folk,  people;  Folke- 
digtning,  popular  poetry ; 
F-fantasi,  popular  imag- 
ination ;  F-ret,  interna- 
tional law. 


150 


For 


VOCABULARY. 


For 


Foraar^  spring. 

Foragt^  disdain,  contempt, 
despite. 

foran^  in  front  of. 

forandre^  to  change. 

for  at^  to;  for  sent  =  for 
slide ^  too  late ;  for-Skyld^ 
for-sake. 

forhande^  to  curse. 

forhause^  to  astonish ;  For- 
hauselse,  astonishment. 

forhedre,  to  amend,  im- 
prove. 

Forhen,  fore-leg. 

forhi^  by,  past;  2,  at  an 
end. 

forhinde,  (^forhandt,  for- 
bunden,^  to  connect,  ally 
with ;  ForMndelse,  com- 
munication, connection. 

forbittret,  enraged. 

Forhjerg^  cape. 
^^^forhlive,  (^forblev,')   to  re- 
main. 

fordetmeste,  mostly. 

fordi,  because. 

fordoble^  to  double. 

fordre^  to  demand;  For- 
dring^  demand, 

fordrive^  (^fordrev^  to  ex- 
pel. 


fordunkle^  to  darken,  to 
obscure. 

Fordybning^  recess. 

fordolge^  (^fordulgte,^  to 
conceal. 

Foredrag^  delivery. 

forefalde^  to  take  place. 

forelcomme^  to  appear. 

forelsket^  in  love  with,  en- 
amored of. 

Forelcesning,  lecture. 

forene,  to  unite,  combine  ; 

Forening,   union ;    i  For- 

ening,  in  concert,  jointly. 

forestille  for^  to  introduce 

to. 

Forestilling^  perception,  ex- 
planation. 

foretage,  (^foretog,)  to  un- 
dertake. 

forfatte^  to  compose,  write ; 
Forfatter^  author. 

forfrishende^  refreshing. 

forf(Brdelig^  terrific. 

Forfolgelse^  persecution. 

forgjeves  ==  forgjceves^  in 
vain. 

Forgjcenger,  predecessor. 

forglemme,  to  forget, 

Forgru7id,  foreground. 

forgcette  =forglemme. 


For 


VOCABULARY. 


For 


151 


forhindre^  to  prevent. 

Forliold^    1,    relation ;    2, 
proportion  ;    3,    conduct ; 
forholdsvis^   proportion- 
ately. 

Forhoved^  forehead. 

forjage,  (forjog,^  to  expel. 

forklare^  to  explain. 

forklcede^  to  disguise. 

forhnyt^  cowed. 

forkynde^  to  proclaim,  an- 
nounce; Forkynder^  pro- 
fessor, proclaimer. 

forlade^  (^forlod,')  to  leave, 
desert ;  forlade  sig  paa^  to 
rely  upon. 

forlange^  to  demand. 

Forlig^  agreement,  recon- 
ciliation ;  forlige  sig  med, 
be  reconciled  to. 

forkengst,  long  ago. 

Forloh,  lapse,  expiration ; 
forlohe,  to  elapse,  expire. 

forlohe  sig,  to  blunder. 

formedelst,  on  account  of. 

formere  sig,  to  multiply. 

formodentlig,  probably. 

Fornemmelse,  sense,  sensa- 
tion. 

fornoiet,  happy. 

forplante,    to    propagate  ; 


Forplantning,  reproduc- 
tion, propagation. 

Forraad,  store. 

forrest,  foremost. 

Forretning,  business. 

Forrceder,  traitor. 

forsamle,  to  gather;  for- 
samles,  convene,  meet  to- 
gether. 

forsegle,  to  seal. 

forsikkre,  to  assure. 

Forskjel,  difference ;  for- 
skjellig,  different. 

forskrcekke,  to  frighten ; 
Forskrcekhelse,  fright. 

forstaa,  (^forstod,)  to  un- 
derstand. 

forstcerke,  to  strengthen, 
reinforce. 

forstode,  to  cast  off. 

forsvare,  to  defend  ;  For- 
svars-midler,  means  of  de- 
fence. 

forsvinde,  (^forsvandt,  for- 
svunden,)  to  disappear. 

for  syne,  to  furnish,  supply; 
Forsyning,  supply :  for- 
synlig,  provident. 

Forsb'g,  attempt. 

fortjene,  to  merit,  deserve ; 
Fortjeneste,  merit,  profit. 


152 


For 


VOCABULARY. 


Fre 


fortrolig^  familiar. 
fortsoette^     (^fortsatte,')    to 

continue ;   Fortscettelse, 

continuation. 
fortcelle,  (fortalte,')  to  tell ; 

Fortcellemaade,  manner  of 

telling. 
forud,  before,  ahead. 
foruden,  besides,  except. 
forundre  sig,  to  wonder; 

det  forundrer  mig^  it  ap- 
pears to  me  wonderful. 
forvandle^  to  change. 
Forveien^  i  F.,  previously, 

in  advance. 
Forventning^  expectation ; 

forventningsfuld,  full  of 

expectation. 
Forvikling^  complication. 
forvilde,  to  lead  astray. 
forvinde,    Qforvandt^   for- 

vunden,)  to  recover  from. 
Forvirring,  confusion. 
forvisse,  to  assure. 
forvoven,  audacious. 
foroeldet,  antiquated. 
foroere,  to  present  with. 
Fos,  waterfall. 
fra,  from ;  2,  forward. 
Fraade^  froth,  fraade^    to 

froth. 


Frarikrig^  France. 

fraraade^  to  dissuade. 

fratage,  {fratog,)  to  take 
away. 

fravcerende^  absent. 

Fred^  peace ; /re(?g,  to  pre- 
serve ;  Fredsomhed^  peace- 
fulness. 

freidig^  undaunted. 

frelse,  to  save ;  Frelse,  res- 
cue, salvation. 

frem,  forward,  forth. 

fremadsJcridende^  advan- 
cing. 

Frembrmgelse,  product. 

fremhrydende^  emerging. 

fremhyde^  (^frembod^frem- 
huden,')  to  present. 

fremdeles,  furthermore. 

fremfor,  above,  in  prefer- 
ence to. 

Fremgang,  progress. 

fremherskende,  prevailing. 

fremhceve,  to  set  out,  show 
ofP,  present. 

Fremme,  progress;  frem- 
me^  to  further. 

fremmed,  foreign. 

fremragende,  prominent. 

fremsJtynde,  to  accelerate, 
to  further. 


Fre 


VOCABULARY. 


For 


153 


fremspringende^    project- 
ing. 

fremstrakt^  stretched  forth, 
projecting. 

Fremtid^  future. 

fr  emir  cede  ^  (^fremtraadte^ 
to  appear. 

/n,  (adj.)  ireeifri^  (verb') 
=  befri^  to  deliver;  Fri- 
hed,  hberty;  Fristed,  a 
freeplace;  Fristund,  leis- 
ure time. 

Friherre-stand,  baronetcy. 

frisl^   fresh  ;   Friskhed, 
freshness. 

Frist,  respite. 

from,  pious. 

Frugt,  fruit ;  frugtbar,  fer- 
tile, available. 

frygte,  to  fear;  frygtelig, 
formidable. 

Fugl,  bird;  Fugle-sang^song 
of  birds. 

fuld,  full;  fuldstcendig, con- 
summate,  complete ;  fuld- 
taJcke,  render  due  thanks. 

funkle,  to  sparkle. 

Fure,  furrow;  furet,  fur- 
rowed. 

fylde,  to  fill. 

FyXking,  order  of  battle. 
7* 


fcedrelandsli,  patriotic. 

ffjel,  dreadful. 

foBlde,  to  fell,  cast  down. 

foelles,  common. 

fcengsle,  to  arrest,  capture. 

Fcerd,  conduct,  proceed- 
ing. 

fcerdig,  finished ;  2,  ready ; 
3,  dexterous ;  Fcerdighed, 
dexterity. 

fcerrest,  (superl,  of  faa,) 
fewest. 

fee  St  e,  to  fasten. 

FcBstning,  fortress. 

Fcetter,  cousin. 

Fdde,  food. 

fode,  to  feed ;  2,  to  bear ; 
Fo'de  -  by,  native  town  ; 
Fodsel,  nativity,  birth ; 
ved  Fodsel,  by  succession. 

Foie,  cause,  reason. 

foie  til,  to  add  to ;  foie  sig 
efter,  to  conform  to. 

foie,  to  feel;  Folelse,  feel- 
ing. 

Folge,  retinue,  company; 
2,  consequence. 

folge,  (fulgte,)  =efterfdl- 
ge,  succeed,  follow ;  =led- 
sage,  accompany. 

for,  (adj.)  stout. 


154 


For 


VOCABULAEY. 


aje 


fovy  (^prep.  Gonj.)  before. 

fore^  to  carry ;  fore  ind,  to 
introduce;  fore  Krig^  to 
wage  war;  fore  et  Liv, 
lead  a  Hie;  fore  Ordetfor, 
to  speak  ioT;fore  et  Skih, 
command  a  ship. 

Forings-skude^  transport- 
vessel. 

forst,  first ;  Forstningen,  i 
F.,  at  first;  forstruBvnte, 
first  mentioned. 

G 

gaa,  Cgik,^  to  go ;  det  gaar 
ham  bedst^  he  has  the  best 
luck  igaa  indpaa^  to  agree 
to ;  det  gaar  ham  slet,  he 
has  bad  luck ;  gaa  tilhaan- 
de^  to  assist. 

Gaard^fsivm;  Craards-hund^ 
watch  dog. 

G-aarsdagen^  yesterday. 

gahe^  to  yawn. 

G-age^  salary. 

gammel,  old. 

G-ammen,  joy. 

Gang^  walk;  2,  time;  3, 
course. 

Gange-Rolf^  the  walking 
RoUo. 


gaiiske^  quite. 

Geheimeraad^  privy-coun- 
sellor. 

geistlig,  ecclesiastical,  cler- 
ical. 

Geni,  genius. 

Gevcerfabrik^  gun  factory. 

gifte  sig  med^  to  marry. 

giftig^  venomous. 

Gisp^  gasp. 

give^  (^gav^')  to  give ;  giv^. 
op  sinAande^giYG  up  the 
the  ghost;  give  Slip  paa^ 
let  go. 

Gjenfoder^  restorer. 

gjenlyde^  (^gjenlod^^  to  re- 
sound. 

gjennem^  through. 

gjennemblade,  run  through. 

gjennemfore^  carry  through 

gjennemspeide^  to  recon- 
noitre. 

gjennemstromme,  to  tra- 
verse. 

gjennemtrcenge^    to  per- 
meate ;   gjennemircengen- 
de^  piercing, 

Gjenstand,  object,  matter. 

gjerne,  willingly,  readily; 
2,  commonly. 

GJerning^wovk^  act,  action. 


aje 


VOCABULARY. 


Gro 


155 


gjev^  gallant. 

gjalde^  (^gjaldt)  to  be  worth; 
det  gjoelder  hamuli  i^^iTHQdi 
at  him,  hits  him  ;  g,  for^ 
to  pass  for ;  det  g,  lAvet, 
the  life  is  at  stake;  naar 
det  gjcelder^  when  wanted. 

gjo,  to  barki  Gjden,  bark- 
ing. 

gjore^  (gjorde^)  to  make, 
do. 

Glands,    glory,    lustre, 
splendor. 

Glar=Gla8,  gxass. 

Glavind,  glaive,  sword. 

glimre,  to  glitter ;  glimren- 
de,  splendid. 

Glimt,  glimpse,  flash  ;^^m- 
te,  to  gleam. 

glup,  {yulg.')  excellent. 

Glcede,  joy,  glee. 

glo'de,  to  glow. 

Gnisi,  spark. — 

god^  good. 

Gods,  goods,  estate. 

gold,  barren. 

graa,  gray ;  graa-gul,  gold- 
en-gray ;  graa-gron,  gray- 
green  ;  graahcerdet^  gray- 
headed. 

Graad^  tears. 


Grad,  degree. 

gram,  wroth. 

Grande,  neighbor. 

grassere,  to  prevail. 

Grav,  grave  ;  grave,  (^grov,) 
to  dig;  Grav-houg,  mound. 

Gren,  branch. 

grihe,  (^greb,^  to  grasp ;  gri- 
be  fat  i,  take  hold  of. 

Gru,  hon'or;  gruopvoekken- 
de,  shocking. 

Grube,  mine. 

grum,    cruel,    ferocious ; 
Grumhed,  cruelty. 

Grund,  ground,  founda- 
tion ;  2,  reason ;  paa  Grund 
af,  on  account  of ;  grunde 
=grundlcegge,  to  make, 
found ;  Grund-ide,  funda- 
mental idea;  Grund-lov, 
fundamental  law,  consti- 
tution. 

Grus,  gravel. 

grusom  =  grum;  Grusom- 
hed=  Grumhed, 

grcede,  to  weep. 

Grcendse,  border. 

GrcBS^  grass. 

grcesk,  Greek. 

Grade,  growth. 

gron,  green,  verdant. 


156 


Guh 


VOCABULARY. 


Hel 


Cfubbe,  old  man,  veteran. 
Crud,  God;   Gude-Billede, 

image  of  a  god;  gudfryg- 

tig^  pious. 
Guld^    gold ;      Guld-horn, 

drinking  horn  of  gold. 
gunstig^  favorable. 
gul^  yellow. 
gylden^  golden;  Ggldenhud, 

golden  messenger,  (z.  e. 

the  sun)  ;   Gyldenstykke^ 

gold  brocade. 
Gyaen^  shudder. 

H. 

Haah^  hope  ;  haahe,  to  hope. 

Haand^  hand. 

Haar^  hair ;  Haarfager^  the 
fair-haired. 

haard,  hard,  harsh. 

Sale,  tail. 

hale,  to  haul,  pull,  draw. 

halv,  hsiU;  HalvJcugle^hem.- 
isphere. 

hamre,  to  hammer. 

han,  he. 

Handel,  commerce  ;  H-con- 
tor,  mercantile  office  ;  H- 

forsog,  commercial  ven- 
ture. 

handle,  to  act. 


Harme,  wrath. 

harmonere,  to  harmonize. 

hastig,  hasty. 

Haug,  mound. 

Hav,  sea,  ocean ;  Hav-hoer, 

dweller  on  the  shore ;  ^- 

frue,    mermaid ;     h  -  om- 

krandset,  encircled  by  sea; 

H-skodde,   fog   from   the 

sea ;  H-speit,  level  of  the 

ocean. 
Have,  garden. 
Havn,  haven,  harbor,  port. 
hed,  hot ;  hlive  hed,  to  flush, 

to  feel  his  spirit  burning  ; 

Hede,  heat. 
hedde,  (hed,)  be  called,  be 

said. 
hedensk,  heathenish ;    He- 

denskab, hesbthemsm ;  Hed- 

ning,  heathen. 
heftig,  violent,  vehement. 
Hegn,  fence,  enclosure;  2, 

protection. 
Hei=Hdide,  height. 
Heilo,  plover. 
heise,  to  hoist. 
hel,  whole;    helt,    wholly, 

quite. 
Helhred,  health. 
heldig,  successful. 


Eel 


VOCABULARY. 


Sof 


157 


Helding^  slope. 

heller  ikke,  nor ;  heller  in- 
gen  =  heller  iJcJce  nogen^ 
nor  any ;  hellere^  rather. 

helUg^  holy ;  JSelligdom^ 
sacred  thing;  hellige^  to 
consecrate. 

Helt^  hero ;  Heltinde,  hero- 
ine ;  H-mod,  heroism ;  ff- 
old,  age  of  heroism. 

hemmelighedsfuld,  mysteri- 
ous. 

hen,  away,  off,  on. 

hengaa,  (hengik,)  to  elapse. 

hengiven  til,  addicted  to. 

henimod,  towards. 

henrykke,  to  enrapture. 

Henseende,  regard,  respect. 

Hensigt,  intention. 

hente,  to  fetch. 

her,  here ;  herover,  hereby. 

herlig,  glorious,  excellent ; 
Herlighed,  glory,  excel- 
lence. 

Hr,,  Mr. ;  Herre,  lord ;  Her- 
re-f(jerd=^IIcer-fcerd,  war- 
fare ;  Herre-gaard,  manor- 
house. 

herske,  to  rule,  reign. 

Hertug,  duke. 

Hest,  horse;   Heste-ryg^ 
horseback. 


Hevn,  vengeance. 

hidindtil=hidtil,  hitherto. 

hidsig,  hot-headed. 

hihe,  to  hail,  greet. 

Himmel,  sky,  heaven ;  Him' 
merige^  heaven,  kingdom 
of  heaven. 

hin,(hint,  ^m€,)that,  those. 

hinanden,  each  other. 

hindre,  to  hinder. 

hinsides^  beyond. 

Hird-mand,  attendant. 

hist,  yonder. 

Hjaltel,  hilt. 

Hjelnt,  helmet. 

hjelpe,  (Jijalp,  hjulpen,^  to 
help,  assist;  Hjelp,  help, 
assistance. 

hjem,  home;  hjemme,  at 
home;  Hjem-komst,  arrival 
at  home  ;  Hj em-land,  na- 
tive land;  £[Jem-8tavn= 
Hjem-sted,  homestead ; 
hjemsogt,  visited. 

Hjerne,  brain. 

Hjerte,  heart;  Hjerte-hlad, 
shoot;  hjerte-rod,  heart- 
red,  blood-red. 

Roh,  crowd,  heap. 

Hof,  court ;  Uof-mand^ 
courtier. 


158 


Hoi 


VOCABULARY. 


Ei 


cen 


Hold^  distance. 

holde^  to  hold;  holde  sig= 
holde  ud,  hold  out. 

IIoug=IIaug, 

Hoved,  head;  Hoved-colon- 
ne,  main  column ;  Hoved- 

feil^  principal  fault ;  hoved- 
sagelig^  principally;  Ho- 
ve d-stad^  capital. 

Hud^  skin. 

Hue^  cap. 

hue^  to  please. 

Tiugge^  to  hew;  Huggen^ 
hewing. 

Jiuld^  faithful,  loyal,  lovely. 

humor istisk,  humorous. 

7iun,  she. 

Hund^  dog. 

Hungersnod^  famine. 

hurtig^  rapid ;  Hurtighed^ 
rapidity. 

Hus^  house ;  H-andagt^  do- 
mestic worship  ;  H-ly^ 
shelter;  H-lcerer^  private 
teacher. 

Hustru^  wife. 

Jivad^  what. 

hvem^  who,  whom. 

hver^  each,  every. 

hverandre^  one  another. 

Hvermand=^Unhver,  every 
one. 


hverken — eller,  neither — 
nor. 

Hverv,  task. 

hvid,  white. 

hvile^  to  rest;  Hvile,  rest; 
H-sted,  resting  place. 

hvilken,  who,  which  ;  hvil- 
kensomheht^  whichsoever. 

Hvinen^  whistling. 

hvirvle  sig,  to  whirl. 

hvis,  (^Possessive  of  hvo^) 
whose. 

hvis^  (^conjS)  if. 

hviske^  to  whisper. 

hvo,  who. 

hvor,  where,  how .;  hvordan, 
how ;  hvorefter^  where- 
upon ;  hvorhos^  besides 
which;  hvorimod,  while 
on  the  contrary ;  hvorved, 
whereby. 

Jiylde^  pay  homage  to ;  Hyl- 
dest,  homage. 

Hymne^  hymn. 

Hyrde^  herdsman. 

hyre^  to  hire. 

Hytte^  hut. 

Hceder^  glory;  hcedre^  to 
honor. 

Hoel^  heel. 

hoende^  to  happen. 


Hoen 


VOCABULARY. 


Ind 


159 


Jicenge^  Qiang^^  to  hang; 
hcenge  udover^  to  project. 

Bar,  army;  H-forer,  gen- 
eral. 

Hcerde^Skuldre,   shoul- 
ders. 

hcerje,  to  harry,  ravage. 

TicBvde,  to  maintain,  vindi- 
cate. 

hceve,  to  raise ;  Jiceve  sig,  to 
rise. 

hoi,  high,  lofty;  2,  loud; 
hoit,  highly;  2,  loudly; 
3,  dearly ;  ffoi,  hill ;  ITdi- 
de,  height;  Hoide-ryg, 
ridge  ;  Hoide  langs  en 
Flod, bluff;  Hoifjeld,  high 
mountain ;  Hoislette,  pla- 
teau ;  Hoisthefalende,  gen- 
er  al-in-chief ;  Hoi  -  scede , 
elevated  seat ;  hoitstaaen- 
de,  of  high  standing. 

hoire,  right. 

hoitidelig,  solemn. 

hd'rbar,  audible ;  hore,  to 
hear. 

Rost,  crop,  harvest. 

Hovding,  chief. 


J,  you. 


«,  m, 

idet,  as,  at  the  same  time. 

IdroBt^  deed,  action. 

ifjor,  last  year. 

{fcerc?  ?7i^<f,  going  to. 

ifolge,  according  to. 

if  ore,  to  draw  on. 

igjen,  again. 

ihcende,  in  hand. 

ikke,  not;  iHedestomindre, 

nevertheless;  ikke  engang^ 

not  even. 
Hand,  on  shore. 
lid,  fire;     ildagtig,   fiery; 

Ildehrand,  fire ;  Ildlandet^ 

Terra  del  Fuego. 
ilde,  ill,  badly. 
z7e,  to  speed,  hasten. 
imellem,  between. 
imidlertid,  meanwhile. 
imod,  against. 
imponerende,  imposing. 
imdde,  (adv.')  to  meet ;  mo- 

degaa,  go  to  meet. 
ind,  in;  indi,  into;  indtil, 

until,  unto. 
Indhildnings-kraft,  imagin- 
ation. 
indhyde,    (indhod,    indhu 

den,)  to  invite. 
indhyrdes,  mutual. 


160 


Ind 


VOCABULARY. 


Ive 


inde,  in,  within ;  inde  ^,  in- 
side;  inden,  within,  be- 
fore ;     indenfor^     inside, 
within. 

indeholde,  to  contain  ;  Ind- 
hold^  contents. 

IndflydeUe^  influence. 

Indfodt^  native. 

indgaa  paa^  (indgih  'paa^ 
to  agree  to ;  Indgang^  in- 
gress. 

indhylle^  to  wrap. 

indlade  sig  med,  (indlod 
sig  med^')  to  join  with;  ind- 
lade sig  paa,  enter  into. 

indlede,  to  introduce. 

indre,  inner,  interior. 

indromme^  to  cede  to. 

indse,  (indsaa^^  to  see, 
comprehend ;  Indsigt,  in- 
sight. 

indslmaren^  indented. 

Indskrift^  inscription. 

Indsd\  lake. 

indtage^  (indtog^)  to  carry. 

Indtryk^  impression. 

indtrcede^  (indtraadte^^  to 
enter  into. 

indtrceffe,  (indtrqf,  indtrnf- 
fen^  to  occur. 

IndtdBgt^  income. 


Indvaaner^  inhabitant. 

indvikle^  to  entangle. 

indvirke  paa,  to  influence. 

indvcelte,  to  roll  in. 

ingen,  intet,  no,  none,  no- 
body, nothing;  ingenlun- 
c?e,  not  at  all;  ingensinde, 
never. 

Ingenior^  engineer. 

interessant^  interesting ;  in- 
teressere  sig  for^  to  have 
interest  in. 

intet,  see  ingen. 

is,  ice ;  Is-brm^  glacier ;  Is- 
land^ Iceland. 

isandhed,  indeed,  verily. 

isproengt  med,  shot  through 
and  through  with. 

Isse^  crown  (of  the  head). 

istand,  able ;   istandhringe 
(istandbragte,')   to    estab- 
lish ;  komme  istand,  be  es- 
tablished. 

istedetfor^  instead  of. 

istgkker,  asunder. 

iscer,  especially,  in  particu- 
lar. 

itrcek,  in  succession. 

itw=istykker. 

Iver^ zeal;  ivrig^ eager, zeal- 
ous. 


lov 


VOCABULARY. 


Kir 


161 


iovrigt^  besides. 


J  a,  yes. 

jage^  O'og^')  to  chase,  drive, 
hunt ;  y.  {  Landjlggtighed, 
force  to  excile ;  Jagt^  hunt- 
ing; Jagt-flaske,  hunter's 
flask. 

Jammer^  wretchedness. 

Jarl^  earl;  Jarle-stol^  earl- 
stool;  Jarledomme^  earl- 
dom. 

jeg,  I. 

Jernhyrd ^OYdiQdl  of  hot  iron. 

jevn^  plain. 

jevnlig^  frequently. 

jevnsides,  parallel,  side  by 
side. 

jo,  indeed. 

Jord,  earth ;  J-art,  species 
of  earth ;  J-bund,  soil ;  J- 
hrug,  farming;  J-magne- 
tisme,  terrestrial  magnet- 
ism. 

juhilere-=juhle,  to  shout 
with  joy. 

Jul,  yule,  Christmas ;  Jule- 
glide,  Christmas  feast. 

juridish,  juridical. 

jydsk,  Jutlandish. 
II 


Jodeland,    Palestine;  jo 

disk,  Jewish. 
Jokul,  glacier. 

K. 

Kaar,  circumstances,  con 

dition. 
Kaarde,  sword. 
Kaart^Kart,  map. 
Kald,  call,  calling ;  kalde, 

to  call. 
Kamp,  war,  combat. 
Kampe-sten,  rock. 
kan,  can. 
Kanon,   cannon ;    K-skud, 

cannon-shot. 
Kant,  edge,  brink,  side. 
Kappe,  mantle. 
Karl,  fellow,  swain,  boy. 
Karren  {of  en  Rype),  the 

earring   or  cawing  of    a 

ptarmigan. 
kaste,  to  cast,  throw. 
katholsk,  catholic. 
Keiserdomme,  empire. 
Kikkert,  spy-glass. 
Kilde,    spring,     fountain, 

source ;  Kilde-vceld,  foun- 
tain-head. 
Kind,  cheek. 
Kirke,  church. 


162 


Kje 


VOCA^ULABY. 


Kon 


kjende,  to  know;  Jcjende- 
Ugt,  perceptibly ;  Kjende- 
mcerke^  sign ,  Kjendsgjer- 
ning^  fact. 

Kjerne^  centre,  kernel. 

Kjortel^  coat. 

hjceh.,  brave ;  Kjcekhed^  bra- 
very. 

kjo3mpe^  to  fight ;  Kjcempe^ 
champion ;  Kjcempe  -rad, 
row  of  champions. 

kjoer,  dear ;  kJcBrkommen, 
acceptable. 

kjole,  to  cool. 

kjore,  to  drive,  ride. 

klage  over,  to  complain  of. 

Klang,  sound. 

klappe,  to  pat. 

Mar,  clear,  bright;  Mare 
sig,  to  go  clear. 

hlattre  op  ^,  to  climb. 

klinge,  (klang,^  to  sound. 

Klinge,  sword. 

Klint,  cliff. 

klippe,  to  clip,  cut. 

Klippe,  rock ;  K-hlok, 
block  of  stone,  K-horg, 
mountain-castle ;  K-rand, 
mountain-edge. 

Klit,  down. 

Klode,  globe. 


klog,  prudent. 

Klokke,  clock. 

Kloster,  cloister. 

Klov,  (^pl,  Klover,)  cloven 

foot. 
Klubhe,  club. 
kluntet,  clumsy. 
kloede,  to  dress. 
Kloft,  chasm,  fissure,  cleft. 
kneise,  to  tower. 
Kniv,  knife ;  Kniv-stik,  stab 

with  a  knife. 
Knop,  knob,  bud;    Knop- 

Dannelse,    formaiiop     of 

buds,  budding. 
knuse,  to  crush. 
knytte,  to  knit,  unite,  tie* 

k.  til,  attach  to. 
KncB,  knee. 

kncekke,  to  crack,  crush. 
knoele,  to  kneel. 
Kohhel,  collar. 
kobher-skoet,  copper-shod. 
koge,  to  boil. 
koldhlodig,  cold. 
Kolas,  colossus,  colossal  ob- 
ject. 

komisk,  comic. 
komme,  to  come ;  komme  an 

paa,,  to  depend  on. 
Kone,  wife. 


Kon 


VOCABULARY. 


Lag 


163 


Konge^  king,  K-dom=^K- 
rige^  kingdom ;  K-  stol^ 
throne  ,  kongelig^  royal. 

Kor^  choir,  chancel. 

Kors,  cross ,  korse,  to  cross ; 
korsfcBstet^  crucified. 

kort^  short ;  Jcorte,  to  short- 
en. 

koste,  to  cost. 

Kraft,   power;   kraftig, 
powerful,  energetic. 

Krat,  copse,  shrub. 

kravle,  to  crawl. 

Krig,  war :  K-list,  strata- 
gem ;  K-kunst,  tactics. 

Kr  one, CTOwn ;  Kron-prinds, 
crown-prince ;  krone,  to 
crown. 

Krop,  body. 

krumme,  to  bend. 

kryhe,  (kroh,)  to  creep ;  k. 
i  Skjul,  to  hide  one's  self. 

kryddret,  seasoned. 

krcenge,  to  lurch. 

krcenke,  to  violate,  grieve. 

krceve,  to  crave,  demand, 
claim. 

Kudsk,  coachman. 

Kuffert,  trunk. 

Kugle,  ball. 

Kulde,  cold. 


kun=.ku7tii,  only. 

Kundskab,  knowledge. 

kunne,  1,  infinitive  of  kan; 
2,=zkjende,  to  know. 

Kunst,  art ;  kunstig,  artifi- 
cial, ingenious;  K-for- 
standig^K-kjender,  con- 
noisseur ;  K-skole,  school 
of  arts;  K-voerh=K-gj en- 
stand,  work  of  art. 

Kurs,  course. 

Kurv,  basket, 

Kviddren,  chirping. 

Kvinde,  woman. 

kvit,  quit,  rid;  hlive  kvit, 
to  get  rid  of. 

kvoede^^synge,  to  sing. 

hjndig,  skilled. 

kysse,  to  kiss. 

Kyst,  coast ;  K-hoer,  inhab- 
itant  of  the  coast;  K- 
maaler,  coast  surveyor. 

L.      * 

laane,  to  lend,  borrow. 

Laar,  thigh. 

lade,  Qod,')  to  let,  cause : 

lade  (ladede,')  et  Skih,  to 

load. 
Lag,  layer. 


164 


Lan 


VOCABULARY. 


lAv 


Land,  country;  lands,  to 
land ;  LandflygtigJied,  ex- 
ile ;  Land-gang  =  Land- 
stigning,  landing;  Land- 
Kaart  =  Kaart ;  Lands- 
mand,  countryman;  Land- 
shah,  landscape. 

lang,  long ;  langagtig,  long- 
ish,  lengthy;  langs,  along. 

lange  efter,  to  reach  after. 

langsom,  slow. 

langtfra,  far  from. 

Larm,  alarm. 

laset,  tattered. 

laste,  to  blame. 

Latter,  laughter. 

Laurhoer  -  krands,  laurel 
wreath. 

lav,  low. 

Lav-art,  lichen. 

Lavine,  avalanche. 

le,  (lo,)  to  laugh. 

led,  loathsome. 

lede  efter,  to  seek. 

Ledelse,  direction. 

ledsage,    to    accompany ; 
Ledsager,  companion. 

legere,  to  donate. 

Leie,  bed ;  Leie-sted,  rest- 
ing place. 

Leir,  camp;  hire  sig,  to 
encamp. 


Lem,  limb. 

lempe,  to  accommodate. 

let,  easy,  light ;  lettelig,  eas- 

ily. 

leve,  to  live ;  levende,  lively; 
Levetid,  life. 

levne,  leave  to. 

Li=Lide,  slope. 

liden,  (lidet,  lidt,^  little. 

liflig,  pleasant. 

Lig,  corpse. 

lige,  straight ;  2,  alike ;  lige 
mod  Word,  due  north ;  I.  i 
Kanten,  just  at  the  border; 
Ligeberettigelse,  equal 
rights ;  ligeledes,  likewise ; 
ligeoverfor,  right  opposite ; 
ligesaa,  as,  likewise;  lige- 
som,  as. 

ligge,  (laa,^  to  lie,  make  a 
stay. 

Lighed,  similarity ;  ligne,  to 
resemble ;  lignende,  simil- 
ar. 

lille=liden. 

Linie,  line. 

Linned'vwver,    linenwea- 
ver. 

List,  fraud. 

Liv,  life ;  Livs-hane,  career ; 
f,  lively. 


Lod 


VOCABULAKY. 


Ld8 


165 


lodret^  perpendicular,  ver- 
tical. 

Lov^  law ;  Lov-hog^  code. 

Lov^  leave ;  faae  Lov^  to  be 
allowed. 

love^  to  promise. 

love=lovprise,  to  praise,  to 
laud. 

lude^  to  stoop ;  lude  ud  over, 
to  lean  forward. 

Lue,  flame,  blaze;  luerod, 
flame-colored. 

Luft,  air,  sky ;  luftig,  airy ; 
Luft-spring,  gambol. 

lukke  op,  to  unlock,  open. 

Lund,  grove. 

Imv,  lure,  (a  wooden  trum- 
pet, 5  feet  long). 

lure,  to  lurk,  to  watch. 

lAithersh,  Lutheran. 

lyde,  (lod,)  to  sound ;  Sva- 
ret  lod,  the  answer  was; 
lydelig,  loud. 

lyde^^adlyde,  to  obey. 

Lykke,  luck,  fortune. 

lyJckes,  to  succeed ;  det  lyk- 
kes  ham,  he  succeeds. 

Lyn,  lightning,  flash ;  lyne, 
to  lighten. 

Lys,  candle,  light;  lyse,  to 
shine,  to  light. 


lyserod,  pink. 

Lyst,  delight,  pleasure,  de- 
sire, inclination ;  lystig, 
merry ;  Lyst-jagt,  yacht. 

lytte,  to  listen. 

Lcebe,  lip. 

Lceg=^L(Bgmand,  layman. 

Lcege,  physician. 

Icegge,  (lagde,')  to  lay;  Iceg- 
ge  sig  efter,  to  apply  one's 
self  to,  Icegge  sig  ud  med, 
to  pick  a  quarrel  vdth, 

Loengde,  length. 

Icenges,  to  long;  Lcengsel, 
longing,  desire. 

Icerd,    learned ;    Lcerdom, 
learning;  Icere,  to  learn, 
2,  teach ;  Lcere,  doctrine ; 
Lcerer,  teacher;    Icererig, 
instructive. 

Icese,  to  read ;  Leaser,  read- 
er; Lcesning,  reading. 

Loh,  course;  lohe,  to  run. 

lofte,  to  lift. 

Lofte,  vow,  promise. 

lose,  to  loose,  untie ;  losri- 
rive,  (losrev,)  to  pull 
loose ;  losslippe,  ( -slap, 
-sluppen,)  to  let  loose; 
lossluppet  Svcerd,  drawn 
sword. 


166 


Lov 


VOCABULARY. 


Men 


Lov^  leaf,  foliage. 

M. 

maa^  must. 

Maade,  manner,  way. 

Maal=  Tungemaal^  tongue, 

language. 
Maal^   measure;  Lcengsels 

Maal,  object  of  longing. 
Maane,  moon. 
Maaned^  month. 
maaske^  may  be,  perhaps. 
Mad^  meat,  victuals. 
Mag^  comfort,  ease,  leisure. 
Magen,  the  like. 
Magnet-naal,     magnetic 

needle. 
Magt^  might,  force,  power ; 

staa  ved  Magt^  be  in  force; 

magte^  to   have  strength 

to. 
male^  to  paint;    malerisky 

picturesque. 
man,  they,  one. 
Mand,   man;    2,    =^gte- 

mand,    husband ;   Mand- 

dom,   manhood ;   mandig, 

manful,    manly ;    Mand- 

skah,  men,  troops. 
mange,  many;  mangfoldig, 

manifold;  Mangfoldighed, 

multitude. 


Mangel,  want. 

Mark,  field. 

Marmor,  marble. 

marschere,  to  march. 

Martgr-Jcvide,  ])Q,in  of  mar- 
tyrdom. 

Marv,  pith. 

mat,  faint. 

Matros,  sailor. 

med,  with. 

medhringe,  (medhragte,)  to 
bring  along  with. 

Meddelelse,  narrative,  com- 
munication. 

me  dens,  while. 

medgive,  (medgav,^  to  fur- 
nish. 

Medhjcelper,  assistant. 

Medlem,  member. 

Medlidenhed,  sympathy. 

meget,  much ;  2,  very. 

melancholsh,,  melancholy. 

melde,  to  report. 

mellem,  between;  Mellem- 
Europa,  Central  Europe; 
mellemst,    in  the  middle; 
MellemMd,    intervening 
time. 

men,  but. 

Menighed,  congregation. 

Menigmand,  common  peo- 
ple. 


Men 


VOCABULARY. 


Myn 


167 


Mening^  meaning. 
Menneske^     man,    people ; 

mennesJcelig,  human. 
mens=medens. 
mere,  more. 
Middag,  noon,  dinner. 
Middel,    Qpl.   Midler,^ 

means. 
Mldnat,  midnight. 
midt  i,  amid,  amidst;  Mid- 

te,  midst. 
mild,  mild,  charitable ;  mil- 

delig,  mildly,  sweetly. 
minde,  to  remind;    minde 

om,  to  remind  of;  Minde, 

memory;   minderig,   rich 

in  reminiscences;  Mindes- 

mcerke,  monument. 
mindre,   (^eomp.  of  liden,} 

less. 
misfornoiet,    displeased ; 

Misfornoielse,  discontent, 

dissatisfaction. 
Misgjerning,   misdeed, 

crime. 
miste,  to  lose. 
Misvisning,  declination. 
mod,  against;  mod=heni- 

mod,  towards. 
Mod,  courage;  modlos,  faint- 
hearted, discouraged. 


moden,  mature. 

Moders  -  maal,   mother- 
tongue. 

modsat,  opposite. 

modstande=zmodstaa,  (mod- 
stod,')  to  withstand ;  Mod- 
stand,  opposition;  Mod- 
stander,  opponent. 

modtage,  (modtog,^  to  re- 
ceive. 

modvillig,  refractory. 

mon=monne,  doth;  monne 
stande,  doth  stand. 

moralsJc,  moral. 

more  sig,  amuse  one's  self; 
Morskah,    amusement ; 
morsom,  amusing. 

Morgen,  morning ;  Morgen- 
gry,  dawn ;  morgenklar, 
clear  as  morning. 

Mos,   moss ;   Mose-teppe, 
cover  of  moss. 

Muld,  mould,  or  mold. 

mulig,  possible ;  Mulighed, 
possibility. 

Mund,  Munding,  mouth. 

3Iur,  wall;  mure,  to  do 
mason's  work. 

Muskel,  muscle. 

Myndighed,  authority. 

Mynten,  the  mint, 


168 


Myt 


VOCABULARY. 


Nor 


Myr^  moor,  bog. 

mcegte  =  magte ;   moegtig^ 
mighty,  capable  of. 

Mcele,  voice;  mcele^  to  speak. 

Mjnngde,  multitude. 

mcerke^to  mark,  notice,  per- 
ceive ;  Moerke^  mark,  note ; 
Icegge   M.  til,   to  notice; 
mcerkbar,  perceptible; 
mcerJcelig,  reinarkable. 

meet,  satisfied. 

mode,  to  meet,  convene. 

Monning,  ridge  of  a  roof. 

Monster,  model. 

morh,  dark,  murky ;  morhe- 
hlaa,  dark-blue. 

N. 

naa,  to  reach. 

Naade,  grace. 

Naal,  needle. 

naar,  when. 

Nakke,  shoulder,  neck. 

Nat,  night. 

Natur  nature;  N-forsker, 
naturalist;  naturlig,  natur- 
al; naturligvis,  naturally, 
of  course. 

Navn,  name;  navnkundig, 
celebrated ;    navnlig, 
namely. 


ned,  down;  nedad,  down- 
wards, down;  nedenfor, 
below;  nedenfra,  from  be- 
low; nedover,  down. 

Nederlag,  slaughter. 

nedkomme,  to  come  down. 

nedstamme,  to  descend. 

Nedstigning,  descension. 

nedsoette,  (nedsatte,)  to  set 
down,  settle ;  nedsoette  en 
Commission,  to  appoint  a 
commission. 

nemlig,  namely,  to  wit. 

Nemme,  apprehension. 

neppe,  hardly,  scarcely. 

Nidings  -  Drog,    craven 
wretch. 

Niste,  provision;  N-skrcep- 
pe,  knapsack  for  provis- 
ions. 

Nogen,  some,  any,  some- 
one, anyone ;  nogle  faa,  a 
few;  nogenlunde,  in  some 
measure. 

nok,  enough. 

none,  (^;^t?9'.)torestatnoon. 

Nord,  north ;  nordenom,  to 
the  north  of;  Nord-hav, 
Northern  sea;  Nord-is- 
hav,  arctic  ocean;  nor- 
disk,  northern;  nordover. 


Nor 


VOCABULABY. 


Om^ 


169 


northward,  nordre^  north- 
ern ;  iiordostlig^  northeast- 
ern. 

Nordmand^  Norwegian. 

nu^  now;  nuvcerende^  pres- 
ent. 

ny^  new;  Nyhygger^  pio- 
neer ;  Nyhed^  newness, 
novelty. 

nysgjerrig,  prying. 

Nytte^  use. 

ncer^  near;  Ncerhed^  neigh- 
borhood ;  ncerliggende^  ad- 
jacent ;  ncerme  sig^  to  draw 
near,  approach ;  ncermere^ 
(jcomp.  of  ncBr^')  nearer; 
nceste,  next. 

Ncese^  nose. 

ncesten,  almost. 

ncivne^  to  name. 

Nod^  distress,  need. 

node^  to  constrain,  oblige, 
force ;  nodigt,  reluctantly. 

noiagtig=^noie,  accurate. 

noisom^   contented  with 
little. 

Nohl'en^  nixie,  the  river 
sprite. 

O. 

Oh  erst,  colonel. 
8 


Od,  point. 

offentlig,  public. 

off  re  sig  til,  to  devote  him- 
self to ;  Offer,  offering ;  2, 
victim. 

ofte,  often ;  of  test,  most  fre- 
quently. 

og,  and ;  ogsaa,  also. 

Olding,  old  man. 

Old-mythe,  ancient  myth. 

om,  (^prep.)  about,  in ;  om, 
Qconj.^  if;  som  om,  as  if. 

omhord,  on  board. 

omdigte,  to  remodel. 

omfavne,  to  embrace. 

Omflagren,^niteving  about 

Omgang,  intercourse. 

Omgivelse,  suiTounding. 

omkring,  2LTO\nidi,=.omtrent, 
about. 

Omrids,  outlines. 

omringe,  to  surround. 

omsider,  at  last. 

omskrive,  (omshrev,)  to  re- 
write. 

omskygge=beskytte,  to  pro- 
tect. 

OmstcBndighed,   circum- 
stance. 

omstyrte,  to  overthrow. 

omsvoeve,  to  hover  round. 


170 


Omt 


VOCABULARY. 


Opoe 


omtrent^  about. 

omvende^  to  convert. 

ond,  bad,  evil;  onde  Tider^ 
hard  times. 

op^  up;  opad^  upward;  op- 
pe^  up,  above. 
Opbevarelse,  preservation. 

ophragt,  enraged. 

opdage^  to  discover. 

opdrage^  (opdrog^)  to  edu- 
cate ;    Opdragehe^    educa- 
tion. 

opfange^  to  catch  up. 

opfarende^  hot  tempered. 

Opfordring^  summons. 

opfylde^  to  fill  up. 

opfore^  to  act. 

opgive^  (^opgav,')  to  give  up. 

Ophold^  sojourn;  2,  suste- 
nance; 3,  delay,  opholde 
sig,  to  stay,  reside;  Op- 
holdsted,  place  of  resid- 
ence. 

ophcBve,  to  raise. 

ophoie,  to  elevate. 

Oplag,  edition. 

opleve  det,  to  live  when  it 
takes  place,  to  live  to  see 
it. 

Oplgsning,  enlightenment, 
education,  information. 


oplcere^  to  train  up. 
Opmaaling,  surveying. 

opmuntre,  to   exhort,   en- 
courage. 

opmcerksom,  attentive ;  Op- 
mcerJcsomhed,  attention. 

opnaa,  to  attain. 

opoffre,  to  sacrifice,  to  de- 
vote. 

opreise,  to  erect. 

oprette,  to  establish. 

oprindelig,  original. 

opslaa  (opslog^')  Bolig^  to 
take  up  abode. 

opsmuldre^  to  moulder. 

opstaa^  (opstod,^  :=opkom- 
me,  to  arise. 

op  stable,  to  pile. 

Opstigning,  ascension. 

opscette,  (opsatte,)  to  post- 
pone. 

opsoge,  to  seek  for. 

optage,  (^optog,)  to  admit, 
adopt;  optage  i  Adelstand, 
to  ennoble. 

optrgkke,  to  reprint. 

opvakt,  quick. 

opvoxe,  to  grow  up. 

opvcekke,    (opvakte,^    to 
rouse. 

opcede,  (opaad,^  to  devour. 


Ora 


VOCABULAEY. 


Paa 


171 


orangegul^  orange. 

Ord^  word ;  ordknap^  of  few 
words. 

Or  den.,  order;  or^^Tie,  to  ar- 
range, to  put  in  order. 

orke^  (yulg.)  be  able  to. 

Orlogs-skib^    man-of-war, 
war-ship ;  Orlogs-tjeneste, 
navy-service. 

Otte^  (yulg.^  =aarle  Mor- 
gen.,  early  morning. 

ovenfor.,  ovenover^  ovenpaa, 
above. 

overalt.,  all  over. 

Overblik,  view. 

overbord,  overboard. 

overdrevent^  exaggerated. 

over  dove.,  to  deafen. 

(?ver/aZ(^e,  to  assault;  Uveir 
overfaldt  ham., hard  weath- 
er overtook  him. 

Overfart.,  passage. 

Overflade.,  surface. 

Over  gang  i  Farve.,  transfu- 
sion. 

overgive.,  {overgav^  to  sur- 
render; OvergiveUe.,  sur- 
render. 

oi;gr^i2;en, frolicsome;  Over- 
givenhed.,  frolicsomeness. 

overhcengende.,  projecting. 


overlade,    (overlod.^   to 

leave. 
overlegen^  superior. 
Overleverelse.,  tradition. 
Overmagt.,  superior  force. 
Overmod.,  arrogance. 
overmoden,  over-ripe. 
overnatte.,  remain  through 

the  night. 
overnaturlig.,  supernatural. 
overordentlig.,  exceedingly. 
overrashe.,  to  surprise. 
overrwkke.,  (overrakte.,)  to 

present  to. 
averse.,  (oversaa.^  to  over- 
look. 
overskjcere.,   (^overskar,^    to 

cut  across. 
overskyet.,  clouded. 
overnkygge.,  to  overshadow. 
overskylle^  to  wash  over. 
overstro.,  to  strew. 
overscette,    (pversatte.,^  to 

translate. 
overtage,  (overtog.,)  to  take 

upon  one's  self. 
overveiende.,  predominant. 
overvindelig,  surmountable. 


paa,  on,  upon,  m. 


172 


Paa 


VOCABULARY. 


Pyn 


paafcerde^  active,  alert. 

paafolgende^  succeeding, 

paaloegge^  Qpaalagde^^  to 
impose  on. 

paany^  anew. 

paastaa^  (^paastod,')  assert. 

paavise,  set  forth. 

PaJcke^  parcel,  packet. 

Palme,  palm. 

Pande,  forehead,  brow. 

Par,  pair. 

Pas,  passport. 

passe,  to  be  fit  for;  Pas 
Jer!  beware. 

passer e,  to  pass. 

Penge,  money. 

pensle,  to  touch. 

perleglindsende,  pearly. 

personlig,  personal. 

pidshe,  to  lash,  beat. 

pietistish,  pietistic. 

Pige,  girl,  maiden. 

Pil,  arrow. 

Pintse=Pintse-fest,  pente- 
cost,  Whit-sunday. 

Plads,  place. 

plage,  to  plague. 

Plante,  plant ;  Plante-vcext, 
vegetation. 

pleie,  to  use,  be  in  the  hab- 
it of;  2,  to  nurse. 


Plov,  plough. 
pludselig,  suddenly. 
plyndre,  to  plunder,  pillage. 
ploie,  to  plough. 
Poesi,  poetry. 
Pol,   pole ;    Polar  -  kreds, 

polar  circle. 
Port,  gate. 
Pose,  bag. 
Post,  position. 
Prik,  point,  dot. 
Prineip,  principle. 
Prinds,  prince. 
prise,   to  praise;  priselig, 

praiseworthy ;  Pris-  Opga- 

ve,  prize  question, 
Professorat,  professorship. 
proegtig,  splendid. 
Proest,  priest,  minister. 
prove,   to   try ;    Prdvelse, 

trial. 
Prove,  proof;  Prove-arhei- 

de,  sample  of  work. 
Pukvcerh,  stamping-mill. 
Punkt,  point. 
purpurfarvet,  purple ;  Pur- 
pur  -  hjol,   purple  -  cloak ; 

P-kaahe,  P-klcede,  p-man- 

tle. 
Pust,  blast,  pufP,  blow. 
pyntelig,  fine. 


Raa 


VOCABTTLAHr. 


Bif 


173 


R. 

raahe^  to  shout;  Raaben^ 
crying,  shouting. 

Baad,  advice ;  raade^  to  ad- 
vise ;    2,   to   rule ;    raade 

for^  to  rule ;  Maad-mand, 
magistrate. 

Bad,  row,  rank. 

rage  op,  to  protrude. 

ramme,  to  hit. 

Band,  verge,  rim,  border. 

rane,  to  rob. 

Bang,  rank. 

rase,  to  rage,  ravage;  ra- 
sende,  crazy ;  Baser i,  rage, 
fury. 

rasli!,  quick,  brisk. 

rave,  to  totter,  reel. 

Bavn,  raven. 

Reg  el,  rule ;  i  Begelen,  reg- 
ularly, generally. 

regjere,  to  reign ;  Begjering, 
government ;  Begjerings- 
mand,  ruler. 

regne,  1,  to  rain;  2,  con- 
sider ;  3,  to  rank ;  Begn- 
kappe,  water-proof. 

Begnehrcet=iSkyld,  guilt. 

reise,  to  travel ;  Beise,  trav- 
el, voyage,  journey ;  Bei- 
sende,  traveler ;  Beise-fcel- 


le,  traveling  companion. 

reint,  (yulg.iovrenf)\  reint 

feel,  very  dreadful. 

reise  sig,  to  arise. 

Ben,  reindeer;  B-hlomme, 
reindeer-flower ;  B-flue, 
r-fly;  B-horn,  antlers  of 
a  r. ;  B-mos,  r-moss. 

rende,  to  run ;  Bende,  chan- 
nel. 

rent  ud,  plainly,  bluntly. 

ret,  Qadv,)  rather,  certain- 

ly- 

ret,  (^adj.}  right,  rightful; 
2,  erect. 

Ret,  justice,  right ;  2,^Bet- 
tighed,  rights,  title ;  3,  = 
Domstol,  court ;  Betfoer- 
dighed,  BetvisJied,  righte- 
ousness ;  Betterthing  =. 
Thing,  court. 

Reining,  direction,  ten- 
dency; rette,  to  direct,  2, 
to  correct. 

Revle,  bar,  sand-bank. 

Revne,  crevice. 

revse,  to  chastise. 

Rhed,  roadstead. 

ride,  (red,^  to  ride. 

Ridder,  knight. 

Rifle,  rifle,  gun. 


174 


Rig 


VOCABULARY. 


Saa 


rig^  rich;  2,  =:  rigelig^ 
abundant;  Rigdowme^ 
riches,  wealth. 

i?2^6,  realm,  kingdom;i2z^s- 
admiral^   high-admiral ; 
Rigs-grcendsen^  frontier. 

rigtig,  right,  really. 

rigtignok,  sure  enough. 

rimelig^  reasonable ;  2,  like- 
ly; RimeligJied^  probabil- 
ity; rimeligvis,  probably. 

rinde,  (randt^  runden^)  to 
run,flow;  2,  to  pass,  elapse. 

Ring,  circle. 

ringe,  (adj.  and  adv.^  small, 
inconsiderable,  slight. 

risle,  to  purl. 

rive,  (rev,)  to  rend;  rive 
med  sig,  to  carry  away ; 
rive  sig  Id's;  to  disengage 
one's  self  from. 

Rod,  root. 

rolike,  to  shake,  move. 

rolig,  quiet ;  Rolighed,  rest, 
repose. 

Ros,  fame,  piaise ;  rose,  to 
praise. 

rosenfarvet,  rosy,  rosily. 

Ruf,  (iV.  T.)  round  house 
a-stern. 

rulle,  to  roll. 


rund,   round ;  rundtom  = 

rundtomkring,  around. 

Ry,  fame. 

Ryg,  back. 

Rygte,  rumor. 

Ryk,  pull. 

Rype,  ptarmigan. 

ryste,  to  shake. 

Rytter,    horseman,    rider, 

trooper;  Rytter-kappe,  a 

horseman's  cloak. 
reed,  timorous,  frightened. 
Rcekke,  rank,  series,  row. 
Rcenke,  intrigue. 
rcesonnere,  to  reason. 
robe,  to  evince. 
rod,  red;  rodme,  to  blush. 
Rog,  smoke. 
rore,  to  touch,  move ;  Rore, 

movement. 
rove,  to  rob. 


saa,  (conj.  and  adv.^  so, 
then;  saadan,  such,  so; 
saakaldet,  so  called;  saa- 
ledes,  so,  thus;  saaledes 
som,  so  as,  in  the  same 
way  that;  saavelsom,  as 
well  as. 

saare,  (adv.")  very. 


Saa 


VOCABUT.ABY. 


Sig 


175 


saare^  (verb.}  to  wound. 

Sadel,  saddle. 

safrangul^  saffron. 

Saft,  juice ;  2,  (a/*  TrcBer^^ 
sap. 

Sag^  case,  affair. 

Saga^  saga,  tale ;  Saga-voe- 
sen,  saga-matters. 

Sagn,  legend,  tale. 

sagtelig,  softly,  smoothly. 

Sal,  hall. 

salig,  blessed,  saved. 

salve,  to  anoint. 

Samkvem,  intercourse. 

samle,  to  gather;  Samling, 
collection ;  sammen,  to- 
gether. 

sammenligne,  to  compare. 

sammensmelte,  to  combine. 

Sammenstod,  collision. 

sammenscette,  (^-satte,')  to 
compose,  combine. 

Samtale,  conversation. 

samtidtg,  Qadv.')  at  the  same 
imiQ',samtid{g,  Qadj.')  con- 

;  temporary;  Jians  Samtid, 

:  his  contemporaries. 

SarnvMen,  cooperation. 

sand,  true;  sande,  to  veri- 
fy; Sandhed,  truth. 

Sands,  sense ;  S.  for,  taste 
for. 


sandsynlig,  probable. 

Sang,  song ;  Sang  -  hund, 
sound-board. 

Satiriker,  satyrist. 

se,  {saa^  to  see ;  s.  ilde  ud, 
look  badly. 

Seier,  \ictoTj ;  seierrig,  vic- 
torious. 

seile,  to  sail ;  seilbar,  navig- 
able ;  Seller,  sailor. 

SeJcel,  century. 

Selskah,  company,  society ; 
Selskabelighed,socisihilitj, 

Selvfolge,    consequence ; 
selvfolgelig,  consequently. 

Selvopoffrehe,    self-devo- 
tion. 

selvstcendig,  independent. 

sen,  late. 

sende,  to  send;  Sendebud, 
messenger,  ambassador. 

Seng,  bed ;  Senge  -  halm, 
straw.  '• 

sidde,  (^sad,^  to  sit,  sit 
down;  siddende  i  Berget, 
embedded  in  the  rock. 

Side-mand,  neighbor ;  Side- 
styhke,  parallel. 

siden,  afterwards,  since. 

sidst,  last. 

sige,  (^sagde,^  to  say,  tell. 

Sigte,  sight ;  sigte,  to  aim. 


176 


Sih 


VOCABULARY. 


Shj 


sikker^  secure,  certain,  sure. 

sildig=sen^  late;  de  sildi- 
gere^  the  succeeding. 

silre=^risle^  to  purl. 

8m,  his,  hers,  its,  theirs. 

Sind,  mind;  Sindelag^  dis- 
position; sindig,  temper- 
ate. 

sittre,  to  quiver. 

Sjel,  soul. 

Sjeldenhed^  rarity. 

Sjofna^  a  goddess  of  love. 

sjunge=sgnge . 

skaansom^  lenient. 

skahe^  to  create. 

skaffe,  to  procure. 

skal,  (^skulde^)  shall. 

Skald,  scald ;  Skalde-kunst^ 
poetry. 

Skam,  sliame. 

Skarlagen,  scarlet. 

skarp,  sharp. 

skatte,  to  value. 

ske,  to  happen,  occur. 

Ski,  snow-shoe. 

Skih,  ship,  vessel;  Skihs- 
fart,  navigation. 

Skifer,  slate ;  S-dcekke, 
slate-cover ;  €-farvet, 
slate-colored. 

sMfte,  to  shift,  change;  2, 


divide;    s,  Hjemland,  to 
expatriate  one's  self. 

Skik,  custom. 

skikke,  to  send. 

skille,  to  separate. 

skimte,  to  see  dimly. 

skinne,  to  shine. 

Skjehne,  fate. 

skjelne,  to  discern. 

Skjemtedigt,    facetious 
poem. 

/S'^yoZc?,  shield;  Skjold-moer- 
ke,  device  on  a  shield. 

Skjul,  shelter,  hiding  place; 
kri/he  i  Skjul,  to  hide. 

Skjceg,  beard. 

skjcelve,  (^skjalv,')  to  trem- 
ble. 

skjcende  og  brcende,  to  scathe 
and  ravage. 

skjcenke,  to  bestow  upon. 

SkjcBr,  gleam. 

skjcBv,  or  skjev,  wry ;  2,  ob- 
lique ;  3,  crooked. 

Skjod,  lap,  bosom ;  Skjode- 
synd,  besetting  sin. 

skjon,    beautiful ;    Skjon- 
aand,    wit ;    Skjdnhed, 
beauty. 

skjondt  =  endskjondt,    al- 
though. 


Skj 


VOCABULAKY. 


Sli 


177 


skjonne^  to  perceive. 

sJcJotte,  to  care  for. 

Skole,  school. 

sJcortepaa^  be  short  of. 

skraale,  to  shout. 

sJcraanende,    slanting ; 
Skraaning^  slope;  Skraa- 
plan^  inclined  plane. 

Skrihent^  author,  writer ; 
Skribent-hane,  career  as 
an  author. 

skride^  Qskred^)  to  proceed. 

Skridt^  step,  pace ;  Skridt- 
sko-Lohen^  skating. 

Skrift,  writing. 

skrige^  Qskreg^')  to  cry, 
shout;  Skrig,  shriek. 

skrive,  (skrev^)  to  write. 

Skrog^  (^af  et  Skib^)  hull. 

Skrcedder-lcere,  tailors'  ap- 
prenticeship. 

Skrwk,  terror;  skrcjekkelig^ 
horrible. 

Skrcent^  brow  of  a  moun- 
tain, bluff. 

Skud^  1,  shoot;  2,  shot. 

skue^  to  behold,  look,  see ; 
Skueplads,  theatre ;  Skue- 
spil,  play ;  SkuespiUer, 
actor. 

iSkum,  foam,  scum;  skum- 


me,  to  foam. 

Skg,  sky,  cloud;  Sky-mas- 
se^  mass  of  clouds. 

skgde,  (^skjo'd,  skudt,')  to 
shoot ;  2,  to  push. 

Shygge^  shade ;  skygge^  to 
shade. 

Skyld,  guilt  ifor-Skyld,  for- 
sake. 

skylde,  to  owe ;  skyldes,  is 
due  to. 

skylle,  to  dash. 

skynde  sig^  to  hasten ;  skyn- 
de  sigforbi,  hasten  by; 
skynde  frem,  to  hui'ry  on. 

Skytte^  marksman. 

slaa^  (^slog,  slagen^')  to  strike, 
smite,  beat;  2,=prcege^  to 
stamp ;  slaa  Leir^  go  into 
camp;  slaa  ned^  strike 
down ;  s.  sig  til^  to  join. 

slaaes^  (^sloges,')  to  fight. 

Slag^  battle,  stroke;  Slag 
=Spor,  track ;  Slag-an- 
fald,  apoj)lectic  fit. 

Slags,  sort,  kind. 

slet,  (^adj.)  bad,  evil,  ill; 
slet  ikke,  (^advS)  not  at  all. 

slikke,  to  lick. 

SUngring,  rolling. 


12 


178 


Sli 


VOCABULABY. 


Spi 


sUppe,  {slap,  sluppen,)  to 
let  go,  let  out,  slip. 

Slot,  castle,  palace ;  Slots- 
forvalter,  steward  or  gov- 
ernor of  a  palace. 

slutte,  to  conclude;  2,  to 
form;  slutte  sammen,  to 
close  together. 

slynge  sig,  to  wind,  to  sling ; 
Slynge,  sling. 

Slcegt,  generation;  Slcegt- 
ning,  relation. 

.smaa,  small ;  Smaadal,  pet- 
ty vale ;  Smaakonge,  petty 
king;  Smaahopper,  small 
pox ;  Smaashude,  small 
vessel. 

Smag,  taste. 

smelde,  (^smaldt,')  to  crack. 

Smelte  -  Jiytte,  smelting 
house. 

smertelig,  painful. 

smile,  to  smile. 

smyge,  to  slink. 

Smykke,  ornament. 

Smor,  butter. 

snakJce,  to  talk. 

snar,  quick ;  snarlig=snart, 
soon. 

Sne,  snow;  S-hoek,^YiOw-T\Y- 
ulet ;  S-flage,  s-flake  ;  S- 
fond,  s-drift,  hill  of  snow  ; 


S-spurv,  s-bird. 

Snekke=Skib,  ship. 

Sues,  score. 

Sogne-proest,  pastor. 

Soldat,  soldier,  private. 

Sol,  sun;  S-nedgang,  sun- 
set ;  S-opgang,  sunrise ;  S- 
skin,  s-shine,  S-straale,  s- 
beam. 

som,  (^conj.)  as. 

som,    (^pron.    rel.)    who, 
which. 

somme,  some. 

Sommer,  summer ;  S-kv:dd, 
s-evening. 

somoftest,  most  frequently. 

Sondring,  separation. 

sortladen,  swarthy,  dusky, 
dark. 

save,  to  sleep. 

spaa,  to  bode,  augur,  pre- 
dict. 

Spaltning,  division. 

sparke,  to  kick. 

speide,  to  spy. 

Speil,  mirror ;  2,  =Agter- 
speil,  stern. 

speile  sig,  be  reflected. 

Spids,  point ;  spids,  point- 
ed, sharp;  spids-snudet, 
with  pointed  nose. 

Spil,  pleasure,  music. 


Spo 


VOCABULARY. 


Stl 


179 


Spor^  trace. 

spotte,  to  mock. 

sprede,  to  scatter. 

Spring flod^  spring-tide. 

Sprog^  language  ;  Sprog- 
mester,  master  of  lan- 
guages. 

Sprcekke,  fissure. 

Spyd^  spear ;   Spyd-skaft^ 
shaft  of  a  spear. 

spcende,  to  clasp ;  2,  stretch, 
strain;  s.  Opmoerksomhe- 
den^  to  engross  the  atten- 
tion ;  med  spcendt  Opmoerk- 
somJied^  intently. 

spcendstig,  elastic. 

sporge,  (spurgte^)  to  ask; 
sporge  det,  get  wind  of  it. 

staa,  (^stod^')  to  stand. 

Staal,  steel. 

Stab,  staff. 

Stad^  town. 

Stade=Sted, 

stadig,  steady,  constantly. 

Stakkel,  poor  man,  wretch. 

stakket,  short. 

Stamme,  stem;  2,  tribe, 
family,  race. 

Standi  1,  state,  rank,  posi- 
tion ;  2,  trade ;  8,  profes- 
sion, calling ;  paa  Standi 


directly. 

stande^=staa. 

Standpunkt,  standpoint. 

standee^  to  stop,  check,  dis- 
continue ;  s.  FiendtUghe- 
der^  to  conclude  an  ar- 
mistice. 

stange^  to  butt. 

Stat-holder,  governor. 

Stats-mand^   statesman ; 
statsmandsmoessig^  states- 
manlike. 

Sted,  place ;  Stedforhold, 
local  relation ;  Sted-bro- 
der,  step-brother. 

stedse,  constantly. 

steil,  steep. 

steile,  to  rear. 

Stemme,  voice ;  stemme  op, 
to  strike  up. 

Stemning,  mood. 

Sten,  stone;  s-besat,  orna- 
mented with   precious 
stones ;  S-brokke,  rock ;  aS- 
hytte,  hut  of  stones ;  S-ur, 
rocky  ravine. 

Stl,  pathway. 

Stift,  diocese. 

stifte,  to  found,  establish ; 
2,  to  make,  form ,  Stiftel- 
se,  institution. 


180 


Sti 


VOCABtJLARY. 


% 


stige^  (steg.^')  to  rise ;  s.  til- 
hest,  to  mount  the  horse ; 
st{ge=nedstige,  descend ; 
Stigning^  elevation,  in- 
crease of  altitude. 

stikke,  {stak^  stuJcJcen,')  to 
sting,  stab,  stitch;  stikke 
lid  2,  set  fire  to. 

Stikken,  lade  i  JS..,  to  leave 
in  the  lurch. 

Stil,  style. 

Stilk,  stalk. 

stille,  Qadj.')  quiet;  stiUe 
Hav,  the  Pacific. 

stille^  (verh,^  to  place ;  Stil- 
ling, situation,  position. 

stirre,  to  stare. 

Stof,  theme. 

Stok,  stock,  log ;  2,  cane. 

Stol,  chair. 

Stoll,  tunnel. 

Stolpe,  post. 

stolt,  proud ;  Stolthed, 
pride. 

stor,  great,  large,  big ;  stor- 
artet,  grand;  Stormand, 
magnate. 

Storm,   storm,  tempest; 
storme,  to  rush. 

Straa,  straw. 
Straale-glands,  glory. 


Straf,  punishment. 
Strand,   strand,    shore, 

beach. 
strax,  directly. 
streife  om,  to  saunter. 
Hreng,  strict,  severe. 
Strihe,  stripe,  bar. 
Strid,  strife;  stride,  (stred,) 

to  fight,  quarrel,  combat, 

militate ;       Strids  -skrift, 

polemical  pamphlet. 
Strimmel,  strip. 
Strube,  throat. 
stryge,  (^strog,)  to  stroke; 

St.  ompaa  Havet,  to  sweep 

the  seas. 
Stryk,  rapids. 
strcBhe,  to  endeavor,  strive. 
strcekke   sig,  (strakte  sig,} 

to  extend. 
8tro,  to  strew. 
Strog,  part,  tract,  region. 
stromlos,  with  no  current. 
stromme,  to  stream. 
studere,  to   study;  Stude- 

ring,  studying. 
Stue,  room. 
Stund,  time ;   en  Stund,  a 

while. 
stundom,  sometimes. 
Stykke,  portion,  piece. 


Sty 


VOCABULARY. 


^yg 


181 


Uyre^  to  rule. 

styrke^  to  strengthen ;  Styr- 
ke,  strength. 

styrte,  1,  to  tumble ;  2,  pre- 
cipitate ;  3,  overturn ;  styr- 
te  sig  indi^  to  rush  into ; 
styrte  om^=^s.  overende, 
tumble  down ;  Styrteso, 
topping  sea,  overtopping 
wave. 

stark,  strong;  stoerhlcem- 
met,  with  strong  limbs. 

stcBvne  ud,  to  stand  out,  to 
head. 

Stcevne,  rendezvouz. 

Stod,  push ;  stode,  to  push, 
thrust;  stode paa  En,  fall 
in  with  one;  stode  paa 
Grund,  (iV.  T.)  to  run 
aground,  strike. 

StorreUe,  greatness,  size; 
Storstedelen,  most. 
stotte,  to  lean;  s.  modJor- 
den,  to  set  against  the 
ground ;  s.  sig  til,  to  lean 
against ;  Sto'tte,  statue, 
monument,  column. 

Stov-regn,  drizzling  rain.    - 

Suk,  sigh ;  suJcke,  to  sigh. 

sund,  sound,  healthy. 

Sund,  sound. 

surre,  to  secure,  lash. 


Sus,   howling;    suse,  to 
whistle. 

svag,  weak,  faint. 

svaie,  to  swing. 

sval,  cool. 

svanger,  big. 

svar=svcer,  heavy. 

jSvar,  answer,  reply ;  svare, 
to  answer. 

svart=sort,  black. 

Svensk,  Swedish. 

svinde,  (^svandt,  svunden,) 
to  pass,  vanish,  be  wasted. 

svinge,  (^svang,  svungen,^ 
to  swing ;  svinge  sig  op, 
to  rise. 

Svoger,  brother-in-law. 

svoekke,  to  weaken. 

svcer,  heavy. 

Svcerd,  sword. 

svoerge,  (svor,^  to  swear. 

Svcerm,  swarm;  svoerme,  to 
swarm,  rove. 

svoBve,  to  float ;  svcevende, 
vague ;  svcBve  ud,  to  glide 
out. 

Syd,  south ;  sydlig,  south- 
ern;   Syd-himlen,   the 
southern  sky;  sydvestlig, 
southwestern ;    sydostlig, 
southeastern. 

syg,  sick ;  Sygdom,  sickness. 


182 


Syn 


VOCABULARY. 


Taa 


Syn^  vision,  revelation ,  2, 
sight,  view;  synlig^  visi- 
ble ;  Syns-vidde^  range  of 
sight. 

Synd,  sin. 

synderlig,  particular;  Syn- 
derlighed^  peculiarity. 

synes,  to  appear,  to  seem. 

synge^  (sang^  sungen^^  to 
sing. 

synJce^  (^sank,  sunken^)  to 
sink. 

Syssel,  occupation ;  syssel- 
scette^  to  occupy. 

syv,  seven;  syvaarig^  last- 
ing for  seven  years. 

scedvanlig,  usual. 

scelge,  (^solgte,')  to  sell. 

scelsom,  singular. 

scenke^  to  sink. 

scerdeles^  particularly ;  scer- 
egen,  particular,  special, 
peculiar ;  Swregenhed,  pe- 
culiarity ;  scerlig  especi- 
ally. 

scet,  suppose. 

Scete7\  hut  for  the  herds- 
man; Sceter-kreds^  region 
of  the  sseters. 

scette,  (sa^,)  to  set,  j)iace, 
put;    scette  efter,  set   out 


in  pursuit  of;  scette  hen^ 
set  down ;  scette  sig  ind  z, 
make  one's  self  familiar 
with. 

So^   sea,    lake;     So-helt, 
naval    hero ;      So-roveri, 
piracy ;  So-styrtning^  top- 
ping or  tumbling  of  the 
sea. 

sod^  sweet. 

soderpaa^  southwards. 

soge^  to  seek. 

solle  /S'ifaMe?, poor  creature. 

Solv^  silver;    S-hjelm^  sil- 
ver helmet ;  S-  Mump ; 
lump  of  silver;    S-mine^ 
silver-mine. 

sonderspUtte^  to    split 
asunder. 

Son7ieson,  grandson. 

sorge,  to  mourn;  sorgelig, 
sad ;  s orgmode lig  =.  s org- 
modig,  sorrowful;  jSorge- 
spil,  tragedy. 

jSoster,  sister. 


Taage,  mist,  fog. 
taale,  to    endure  ;   taalmo^ 
dig^  patient. 
Taare^  tear. 


Tab 


VOCABULARY. 


Til 


183 


tahe^  to  lose  ;    tahe  sig^  to 

decline. 
Tag^  roof. 
tage^  (tog,^   to  take ;    tage 

paa,  begin ;  tage  ud,  start 

out ;  tage  sig  vare  for^  to 

heed. 
taht  =  tcehket^      thatched, 

roofed. 
takJce^  to  thank. 
Tal,  number ;   talrig^   nu- 
merous. 
Tale^  speech ;  tale^  to  talk? 

speak. 
tam^  tame. 
Tand^  tooth. 
Tange^  tongue,  projecting 

part. 
Tanke^  thought,  idea  ;  tan- 

kefuld^  thoughtful. 
tapper^    gallant ;     Tapper- 

hed,  valor. 
taus,  silent. 
Tegn,  sign,  token. 
tegne,  to  draw. 
Telt,  tent. 

temmelig,  tolerably,  pretty. 
Teppe,  carpet. 
testamentere^  to  bequeathe. 
thi,  for. 
Thing,  assembly. 


Tid,  time  ;  i  Tidens  Lob,  in 
the  course  of  time  ;  tidlig, 
early ;  de  tidligere,  pre- 
ceding ;  Tids-alder,  age : 
Tids-rum,  period ;  fidt, 
often. 

tie^f  (taug,)  to  be  silent. 

tigge,  to  beg. 

til,  to. 

tilbage,  back ;  Tilbagekomst, 
return ;  Tilbagevei,  way 
back ;  tilbagevende,  to  re- 
turn. 

tilbedste,  to  the  benefit. 

tilbringe,  (tilbragte,)  to 
spend. 

Tilbud,  proffer,  offer;  til- 
byde,  (tilbod,)  to  offer. 

tildels,  partly. 

TildrageUe,  event. 

Tilegnehe,  dedication. 

tilforn,  before. 

tilfreds,  satisfied. 

Tilfoelde^  accident,  case. 

tilfoie,  to  add. 

tilgrunde,  down. 

tilhaande,  (^gaa  ^-,)  to  as- 
sist. 

tilhobe,  together. 

Tilhold,  place  of  resort. 

tilhore,  belong  to. 


184 


Til 


VOCABULARY. 


Tro 


tilkomme^  be  due  to. 

tillaans^  (^faae  ^-,)  to  bor- 
row. 

tillade^  (tillod,')  to  allow. 

tillige^  also,  too ;  tilligemed^ 
together  with. 

tilmode,  in  a  mood. 

Tilnavn,  surname. 

tilsammen,  together ;  til- 
sammentagen^  taken  to- 
gether. 

tilside,  aside. 

tilsidst^  at  last. 

tilskue,  to  behold ;  Tilskuer, 
spectator. 

Tilstand^  state,  condition. 

tilstrcekkelig ^  sufficient. 

Tilstromning^  flush. 

Tilsyn^  superintendence. 

tilsgne,  in  sight. 

tilsos,  to  sea. 

tiltakke^  tage  t.,  to  put  up 
with. 

tiltale,  to  accost,  address; 
tiltalt  af^  interested  in. 

tiltrcede^  (tiltraadte^^  to  en- 
ter upon;  t.  en  Meise^  set 
out  upon  a  journey. 

tilveirs,  aloft. 

tilcrgte,  in  marriage. 

Time^  hour. 

Tind,  summit. 


Ting,  thing. 

Titel,  title. 

tjene,  to  serve;  TJeneste, 
service ;  tjenlig,  useful. 

Tog,  expedition. 

Tone,  tune  ;  tone,  to  sound. 

Top,  peak,  summit. 

Tor  den,  thunder;  tordne, 
to  thunder. 

Toug,  rope ;  Toug  -  vcerk. 
cordage. 

Traad,  thread. 

Tram,  terrace. 

trang,  narrow,  strait ;  tran- 
ge  Kaar,  straitened  cir- 
cumstances ;  Trang,  want. 

Trediedel,  one  third. 

trefarvet,  tricolored. 

trille,  to  roll,  ripple. 

Trin,  step,  stage;  trine, 
(tren,}  to  step. 

trist,  melancholy. 

trives,  be  thriving. 

tro,  (yerh.^  to  think,  to 
mean,  believe ;  Tro,  faith ; 
trolig,  truly,  faithfully ; 
Troskah,  fidelity. 

trods,  in  spite  of;  trodse,  to 
defy. 

Trold,  witch,  goblin,  sor- 
ceress. 

Tromme-stikke,  drumstick. 


Tro 


VOCABULARY. 


Tcet 


185 


Trop^  troop. 

true^  to  threaten. 

tryg^  safe,  sure. 

trykke^  to  press;  trykke 
Id's,  to  shoot. 

Tree,  tree. 

trcede,  (traadte,')  to  tread  ; 
trcede  op,  to  step  up ;  trwde 
frem  for,  present  one's 
self  to. 

Trcedskhed,  craftiness. 

trceffe,  (traf,  truffen,')  to 
hit;  2,  meet. 

trccg,  slow. 

Trcek,  i  T,,  in  succession. 

trcekke,  (trak,  trukken,')  to 
draw,  pull ;  trcekke  sig  ud 
af,  retreat  from. 

Trcel,  thrall,  slave,  serf. 

trmnge,    to    press,    force ; 

trcenge  gjennem,  to  pene- 
trate; troenge  ind,  to  en- 
ter, to  force  into ;  trcenge 
til,  to  want,  to  need ;  trcen- 
ge sig  frem,  to  press  for- 
ward. 

TrcetJied,  fatigue. 

Trost,  consolation ;  troste, 
to  console ;  trostl6s=trd- 
steslos,  inconsolable. 

tumle,  to  tumble. 


tung,  heavy. 

Tunge,    tongue ;     T-maal, 

tongue,  language. 
turde,  may;  det  turde  han- 

de,  it  may  happen. 
Tvang,  restraint. 
tvende=to,  two. 
Tverdal,  transverse  valley. 
tversover,  across. 
Tvilling-Land,    twin-land, 

(Norway  and  Denmark.) 
tvinge,  (tvang,  tvungen,}  to 

compel,  subdue. 
tydelig,  distinct;  med   Ty- 

delighed,  distinctly. 
tydsk,  German ;  Tydskland, 

Germany. 
tye,  to  seek  refuge. 
tyk,  thick,  dense. 
Tykke,  will;   Enkeltmands 
Tykke,  individual  will ;  det 

tykkes  mig,  it  seems  to  me. 
tynd,  thin. 
Tyngsel,  burden. 
tyte,  to  ooze  forth. 
toelle,  to  number. 
twnde,  to  light. 
tcenke,   to   think;    Tcenke- 

maade,  way  of  thinking. 
tcet,  tight,  dense;  tcet  under, 

close  to. 


186 


Tom 


VOCABULAIIY. 


Uds 


Tomme^  rein,  bridle. 
Tonde^  cask,  barrel. 
tor^  (turde,')  dare. 
tor,  (^adj.)  dry. 

U 

uadshillelig,  inseparable. 
uafhrudt,  incessant. 
uafhccngig,  independent. 
uagtet,  notwitstanding. 
ubehoet,  uninhabited. 
uhemcerJcet,   unperceived, 

unnoticed. 
uheregnelig,  incalculable. 
uhestigelig,  unaccessible. 
uhetydelig,  insignificant. 
uhxndig  unmanageable. 
ud,  out. 
udarheide,  to  compose;  Ud- 

arbeidelse,  composition. 
udbrede,  to  extend,  spread, 

propagate. 
udhryde,  (udhrod,)  to  ex- 
claim. 
uddanne,  to  educate ;   Ud- 

dannelse,  education. 
udelukkende,  exclusive. 
uden,   without ;   udenfor, 

outside  of. 
udenlands,  abroad;    Uden- 

landsreise,  journey  abroad 


udenlandsk,  foreign;  Ud- 
landet,  foreign  countries. 

udfinde,  (udfandt,  udfun- 
den,')  to  find  out. 

Udflugt,  excursion. 

udflyde,  (udflod,^  to  flow, 
be  spilt. 

udfore,  to  perform. 

udgaa,  {udgik^  to  issue, 
go  out,  come  out. 

udgive,  (udgav,)  to  give 
out,  publish,  edit;  udgive 
en  Lov,  make  a  law. 

udgj dre,(udgjorde,^  to  con- 
stitute, amount  to. 

udholde,  to  stand. 

Udkant,  outskirt. 

udkaste,  to  cast  out. 

udkomme,  to  come  out. 

Udloh,  outlet. 

udmcerke  sig,  to  distinguish 
one's  self;  udmcerket^  dis- 
tinguished, conspicuous, 
excellent;  Udmcerkelse, 
distinction. 

udncBvne,  to  appoint. 

udprceget,  marked. 

Udraab,  exclamation. 

udrette,  to  perform. 

udruste,  to  equip. 

Udseende,  appearance. 


Uds 


VOCABULAEY. 


Und 


187 


Udsigt^  prospect,  view. 
udskaaren,  carved. 
udslette^  to  blot  out. 
udslibe,  (uddeh^)  to  grind 

out. 
udspeide,  to  spy  out. 
udstrakt,    extensive ;    ud- 

strcekke,    (udstrakte^)    to 

extend ;  Udstrcekning^  ex- 
tension. 
udstode  Luften,  to  thrust 

out  the  air ;  u.   et  Skrig^ 

to  utter  a  shriek. 
udscette,   (udsatte^')    to 

blame,  find  fault  with. 
udtale,  to  speak  out. 
Udtryk^  expression. 
udtvcere^  to  spin  out. 
udtcenke,  to  devise. 
Udvei^  way,  means;  gjore 

U.  til,  to  procure  means. 
udvide^  to  widen,  expand ; 

Udvidelse^  expansion. 
udvikle^   to  develop;    Ud- 

vikling,  development. 
udvcelge^    (udvalgte^)    to 

choose. 
udobt,  unbaptized. 
uendelig^unendmg^  infinite. 
uforgrenet^  unramified. 
uforklarlig^  unaccountable. 


uformuende^  without  for- 
tune. 

uforsagt,  undaunted. 

ufuldfort,  unfinished. 

Udgift^  expense. 

ugift^  unmarried. 

Ugjernings-mand^    perpe- 
trator of  an  outrage. 

Ugreie^  derangement. 

uhyre^  tremendous. 

ujevn^  uneven. 

JJlykke^  misfortune,  disas- 
ter. 

umcerkelig,  imperceptible. 

unde,  to  allow,  grant. 

Under,  wonder  j  underlig^ 
wonderful,  strange  ;  Un- 
dren,  astonishment,  won- 
der. 

underjordisk,  subterrane- 
an. 

underkaste^  to  subdue ;  Tin- 
derkastelse,  submission. 

underlcegge  sig,  (underlag- 
de  sig,)  to  subdue. 

underrette,  to  inform ;  Un- 
derretnmg,  information. 

understotte,  to  assist. 

under  so  ge,  to  investigate  ; 
Undersogelse,  explora- 
tion, investigation. 


188 


Und 


VOCABULARY. 


Var 


undervise,    to   teach;    Un- 
dervisning,  instruction. 
UndsJtyldning^  excuse. 

undtagen^  except. 

ung,  young;    TJngdom, 
youth ;    Ungdoms-hlod^ 
youthful  blood. 

Ur^  a  rocky  ravine. 

uroMelig^  unshaken. 

urolig^  turbulent. 

Urtid^  ancient  time  ;    Ur- 
verden^  ancient  world. 

usikker^  indistinct. 
uskyldig,  innocent;  Uskyl- 

dighed^  innocence. 
uslehen,  unrefined. 
ussel,  wretched. 
ustraffet,  unpunished. 
utaalmodig^  impatient. 
utidig^  untimely. 
utilfreds,  discontent ;  UtiU 

fredshed  dissatisfaction. 
utro^  unfaithful. 
utcemmet^  untamed. 
uvarlig,  unwary. 
Uveir^  hard  weather ;  rough 

weather. 
Uven^  enemy. 
uventet^  unexpected. 
uvilkaarlig^  involuntary. 
uovet^  unpracticed. 


Vaahen^  weapon;  2,  es- 
cutcheon ;  Vaahen  -  mre, 
military  renown. 

vaad^  wet. 

vaagne^  to  awake. 

Vaande^  peril. 

Vaar,  spring ;  youthful  age. 

vaer^   aware ;    vaersom   or 
varsom^  cautious. 

Vagt-mand,  watchman. 

vak^  awake. 

Val  =  Val-plads,     battle- 
field. 
,  Vand,  water;  V-fald,  wa- 
""    ter-fall ;     V-masse,  sheet 

of    water;      V-krusning, 

ripple:     V-Loh,   waters; 

V-stribe,  streak  of  water. 

vandre,  to  wander;    Vari- 

drer,    wanderer ;       Van- 

dring^  wandering. 
vanke^  der  vanked^  there  he 

was  treated  to. 
vanskelig^   difficult ;    Van- 

skeligJied^  difficulty. 
vant  =  tilvant,  usual. 
Vanterpaa  et  yS'M,  shrouds. 
Varde,  beacon. 
vare,  to  endure. 


Var 


VOCABULAB.Y. 


Vin 


189 


vare  =  advare,  to  warn  ; 
varsle,  to  warn;  varsom, 
see  vaersom. 

Vasdrag^  waters. 

ve^  woe. 

ved^  by,  at. 

vederkvcege^  to  refresh. 

Vederlag^  requital. 

vedtage^  (yedtog,')  to  adopt. 

vedvare^  to  continue. 

Vegne,  paa  Ens  F".,  in  be- 
half of  one. 

Vei^  way ;  Vei-viser,  guide. 

Veir  =  Veirlag,  weather, 
wind  ;  veire,  to  air. 

vel,  indeed,  well. 

Velbehag,  delight. 

velsignet^  blessed. 

Velynder^  favorer,  patron. 

vemodig^  sad. 

Ven^  friend ;  venlig,  friend- 
ly ;    Venskab^  friendship. 

vende^  to  turn ;  v-  tilbage, 
to  return. 

venstre,  left. 

vente^  to  wait,  expect. 

Verden,  world;  verdenshe- 
romt,  far-famed ;  verdslig^ 
worldly,  secular. 
Verk^  work. 

Vesir,  vizor. 


vestlig,  western;  vestover, 
westward  ;  Vest-kgst, 
western  coast. 

vexle^  to  change  ;  Vexel- 
Generation^  change  of 
generation,  meta-genesis. 

Vid  =  Vittighed^  wit. 

vid^  wide ;  vidt-opspilet^ 
wide-opened ;  vidtforgre- 
net^  widely  ramified. 

vide^  (^Pres,  veed,  vidste^) 
to  know  ;  Videnskah^  sci- 
ence ;  videnskabelig^,  sci- 
entific. 

videre,  further. 

Vidje,  willow. 

Vidne^  witness ;  vidne^  to 
witness ;  v,  om,  to  give  ev- 
idence of. 

vie,  to  ordain,  consecrate. 

vige,  (veg,)  to  give  way. 

vigtig,  important. 

Vik  =  Vig,  gulf,  bay. 

vikle,  to  wrap. 

vild,  wild  ;  Vildhed,  wild- 
ness,  savageness. 

ville,  (yilde,)  to  will,  would; 
Villie,^Y^i\',  vz7%,  willing. 

vinde,  (yandt,')  to  win ; 
vindende  Vcesen,  winning 
manners. 


190 


Vin 


VOCABULARY. 


Vcex 


Vindeltrappe,     winding 
stairway. 
Vindu,  window. 

virke,  to  work ;  virJcepaa= 
indvirhe  paa^  to  influence ; 
Virhiing^  eifect ;  virk- 
som,  active ;  Virksomhed, 
activity. 

virkelig^  real ;  virkelig  Pro- 
fessorate ordinary  profes- 
sorship ;  Virkelig Jied,  real- 
ity. 

vis,  certain;  visselig,  vist- 
nok,  certainly. 

Vis,  manner. 

vise,  to  show,  exhibit,  dis- 
play; vise  sig,  to  appear. 

vitterlig,  generally  known. 

Vittighed,  wit;  Vittigheds- 
v(jerk,  work  of  a  wit. 

voge=.vove,  to  dare. 

Vogn,  carriage. 

Void,  power ;  2,  violence ; 
3,  wall,  rampart ;  give  sig 
i  v.,  commend  one's  self 
to ;  voldsom,  violent. 

vor,  our. 

vorde,  to  become. 

vove  or  vove  sig,  to  venture, 
risk. 


Vove,  wave. 

voxe,    to    grow;    voxen, 
adult. 

Vraal,   bawl,  roar,  wail. 
Vrag,  wreck. 

vrimle,  to  swarm. 

vcede,  to  wet,  bedew. 
Vcf^g,  wall. 

vcegre  sig,  to  refuse. 

vcekke,  to  awake. 

Vcelde,  power ;  vceldig,  big, 
mighty. 

vcelge,  (yalgte,')  to  choose, 
elect. 

vcelte,  to  roll. 

vcerd,  worth;  vcerdifuld; 
valuable;  Vcerdighed,  dig- 
nity. 

Vcerge,  sword,  weapon; 
vcerge,  to  defend. 

Vcerk=  Verk. 

vcerst,  (superl.  of   ilde,') 
worst. 

Vcesen,  1,  being,  2,  affairs ; 
3,  nature ;  4,  manners,  ad- 
dress; vcesentlig,  princip- 
ally. 

Vcev,  web. 

VcBxt,  growth,  stature. 


Yde 


VOCABULAKY. 


Oxe 


191 


1/de,  to  yield. 

f/derst,  outmost,  utmost, 
extreme,  extremely. 

ydmyg^  humble. 

Ydun^  a  goddess  of  youth. 

ymse^  (yulg.^  doubtful. 

Tnde^  grace ;  ynde,  to  be 
fond  of;  yndet^  popular, 
favored. 

Yngling^    youth ;    yngst^ 
(^superL  of  ung^')  young- 
est. 

ynkelig^  miserable. 

M 

cede^  (aad^')  to  eat. 
Mdelsten^  precious  stone. 

cegte^  (adj.')  genuine. 
wgte,  (verb.')  to  marry;  u!^g- 

tesAnh,  marriage ;    tilrsgte, 

in  marriage. 
celdre,  (comp.  of  gammel^) 

older ;    celdgammel^   very 

ancient. 
.^}mne^=Emne . 
cendre,  to  alter. 
cengste,  to  frighten. 
JEre,   honor,  glory;  Jiolde 

i  j^e^  to  hold  in  estima- 


tion ;  ^rel'joerhed^  ambi- 
tion. 

cerlig^  honest. 

j^t=Stamme^  tribe,  family. 

^tling^=Efterlcommer^ 
descendant. 

0 
0,  island. 
ode.,    desolate ;    odelcegge.^ 

(odelagde^)  to   destroy, 

ruin. 
Oi£j,  eje;faae  Oie  paa^  to 

catch  sight   of;  oine,  to 

descry. 
Oiehlik,  moment;    oiehllk- 

Icelig^  immediately. 
om.,  tender. 

onske^  to  wish ;  Ows^e,wish. 
Ore,  ear. 
Orken.,  desert. 
d%e  af.,  to  draw  from. 
Ost^  east;  o'stUg,   eastern; 

osterpaa,  on  the  eastern 

side. 
ove,  to  practice,  excercise. 
overst,    uppermost  ;    ovre^ 

upper. 
ovrige,  remaining. 
Oxe,  ax  ;   Oxe-hrug,  use  of 

ax. 


REMARKS     ON    THE    HISTORY    OF    THE 
NORWEGIAN -DANISH  LANGUAGE. 


The  language,  of  wLich  I  have  treated  in  the  Gram- 
mar and  given  specimens  in  the  Reader,  I  have  called 
the  Norwegian-Banish^  while  Danish  authors  have  callc~ 
the  same  the  Danish-Norwegian^  (see  M.  Hammerich's 
"  Danske  og  Norske  Lsesestykker,"  Copenhagen  1870,  p. 
115).  This  language  is  at  present  the  written  language 
common  to  Denmark  and  Norway,  and  the  spoken  lan- 
guage common  to  the  cultivated  classes  in  both  countries- 
This  community  of  language  between  the  two  countries 
is,  however,  not  very  old ;  it  does  not  go  further  back 
than  to  the  time  of  the  Lutheran  Reformation  in  No* 
way,  about  A.  D.  1536.  Before  that  time  Norway  ha(/ 
a  written  language  of  its  own  well  developed,  namely 
the  Norrona  or  Norse.  This  language  had  a  rich  and 
excellent  literature,  a  part  of  which  first  came  into 
sxistence  in  Iceland.  This  island  was  peopled  from 
N"orAvay  after  the  year  872,  when  the  Norwegian  king, 
Harald  the  Fairhaired,  had  subdued  the  petty  kings  and 
gathered  the  diffeicut  parts  of  Norway  into  one  king- 
dom. Multitudes  of  the  Norwegians  then  took  refuge  in 
Iceland,  where  their  descendants  recorded  the  achieve- 
ments of  their  ancestors,  and  thus  became  historians  and 
ooets.  The  language,  in  which  they  wrote,  has  been 
ialled  both  the  Norse  and  the  Icelandic,  and  of  this 
^urchas  in  his  "Pilgrims"  Vol.  iii,  p.  658  speaks  thus: 


HISTORY  OP  THE  LANGUAGE.  193 

"  ConcerDing  the  language  of  the  Icelanders,  the  mat- 
ter itself  speaketh,  that  it  is  the  Norwegian ;  I  say,  that 
old  speech  which  only  the  Icelanders  now  use  uncor- 
rupted,  and  therefore  we  call  it  Icelandic." 

Important  works  in  said  language  are :  1,  The  Elder 
Edda^  containing  poems  on  subjects  connected  with  the 
Northern  Mythology,  collected  and  written  by  Ssemund 
about  1090;  2,  The  Younger  Edda,  containing  in  prose 
form  more  Northern  Mythology,  written  by  Snorre 
Sturlason  about  1210;  3,  The  Heimskringla^  containing 
the  Sagas  or  Chronicles  of  the  Norwegian  kings,  writ- 
ten by  the  same  Snorre  about  1230.*  These  works 
/  were  written  in  Iceland,  which  constituted  a  part  of  the 
{  kingdom  of  Norway  from  1262  to  1814.  Besides  them. 
Sagas,  laws  and  other  works  (as  "  Kongespeilet,")  were 
written  in  Norway,  all  in  the  Norse  language.  Many 
of  these  old  writings  were  destroyed  in  the  overthrow 
of  the  convents,  at  the  introduction  of  the  Lutheran 
Reformation.  Many,  however,  have  been  preserved, 
and  been  published  in  this  century. 

After  Norway  had  become  united  with  Denmark  by 
the  so-called  Calmar-Union  in  1397,  the  Danish  written 
language  was  more  and  more  adopted  by  the  higher 
classes  of  the  Norwegians,  until  it  in  the  middle  of  the 
sixteenth  century  was  adopted  as  the  written  lan- 
guage of  the  country.  The  great  mass  of  the  people, 
however,  retained  their  old  language,  so  that  the  Danish 
written  language  never  came  to  live  on  the  tongue  of 
the  country-people. 

*  Contemporaneous  with  Snorre  was  Saxo  Grammaticus  in  Denmark, 
who  wrote  the  Sagas  of  the  Danish  kings  in  Latin,  while  Snorre  wrote  in 
Norse. 

13 


194  HISTORY  OF  THE  LANGUAGE. 

The  Danish  language,  thus  adopted  by  the  higher 
classes  of  the  Norwegians,  became  considerably  devel- 
oped by  several  literary  Norwegians,  especially  by  L, 
Holherg^  (1710 — 1750).  He  is  to  Denmark  and  Nor- 
way what  Moli^re  is  to  France ;  he  gave  the  Danish- 
Norwegian  literature  a  new  start,  and  became  a  remark- 
ably popular  writer. 

AnothjY  celebrated  Norwegian  poet  at  that  time  was 
(7.  B.  Tullin^  (about  1755,)  who  also  contributed  to  the 
develoDment  of  the  now  common  language.  A  power- 
ful influence  on  the  language  was  still  further  exerted 
by  literary  Norwegians,  when  they  established  in  Copen- 
hagen, about  1774,  a  literary  club,  called  thQ  Norwegian 
Society,  which  existed  at  the  side  of,  and  sometimes  in 
opposition  to  a  Danish  literary  society  at  the  same  place. 
From  this  Norwegian  society,  animated  by  a  liberal 
spirit,  many  gifted  literary  men  emanated,  such  as  J. 
H.  Wessel,  N.  Brun,  O.  G.  Meyer.  N.  Treschow,  C.  and 
"P  H.  Frimann,  S.  Monrad,  J.  Vibe,  C.  Fastmg,  item, 
^«^litz,  Colbjurnsen.  Other  Norwegian  names,  emment 
zt  th?it  time  in  the  history  of  the  language,  were  Dass, 
Storm,  Schoning.  All  these  men  continued  to  de- 
velop the  language  and  to  add  new  material  and  bring 
new  growth  into  it,  especially  by  their  poetical  descrip- 
tions of  the  grand  natural  scenery  of  Norway,  or  of  the 
life  of  its  people  in  the  valleys  and  at  the  coast  and  on 
the  sea.  Thus  the  present  written  language  of  Norway 
became  a  product  of  the  agency  of  Norwegian  writers  as 
well  as  of  Danish,  and  therefore  it  cannot  justly  be 
called  Danish,  as  we  find  it  designated  by  various 
American  authors,  but  must  be  called  the  Danish-Nor- 
wegian or  Norwegian-Danish. 


HISTORY  OF  THE  LANGUAGE.  195 

After  1814,  when  Norway  became  separated  from 
Denmark,  the  literature  divided  itself  into  a  Danish 
and  a  Norwegian,  each  of  which  developed  its  own  char- 
acteristics. Many  Norwegian  writers,  such  as  Werge- 
land,  L.  K.  Daa,  Welhaven,  Keyser,  P.  A.  Munch, 
Asbjornsen,  Moe,  Sundt,  Bjornson,  Ibsen,  J.  Lie  and 
others  have  adopted  in  their  writings  many  words  from 
the  language  of  the  country-people,  or  we  may  say, 
words  of  the  ancient  mother  tongue,  so  that  we  maj^ 
now  amongst  them  that  write  in  the  Norwegian-Danish 
language,  speak  of  a  special  Norwegian  School  or  Nor- 
wegian Style.  The  same  development  has  lately  taken 
place  in  Denmark,  where  many  writers  now  have  adopt- 
ed words  from  the  language  of  the  Danish  country- 
people,  and  thereby  formed  a  special  Danish  School. 

Since  1836  many  Norwegians  have  striven  to  restore 
a  written  language  peculiar  to  Norway,  a  language 
more  similar  to  the  old  Norse,  a  Norwegian  normal  lan- 
guage, or  national  language,  which  should  be  a  bond  of 
unity  for  the  people,  in  contradistinction  to  the  various 
dialects  in  the  various  parts  of  Norway. 

The  main  object  of  this  striving,  called  "  Maalstrgev," 
is  not  to  crowd  out  the  present  written  language,  which 
has  a  prescriptive  right,  300  years  old,  and  a  rich  liter- 
ature, but  to  apply  the  spoken  language  of  the  country- 
people  to  the  service  of  the  written  language,  and  trans- 
fer to  this  a  treasure  of  native  expressions,  while  the 
foreign  words  and  forms  will  be  done  away  with,  there- 
by giving  the  style  more  power  and  simplicity,  and  a 
more  native  Norwegian  plainness  and  pointedness. 

The  most  remarkable  fruits  of  the  "  Maalstrsev  "  have 


196  HISTOEY  OF  THE  LANGUAGE. 

appeared  in  the  works  of  Ivar  Aasen  and  A.  0,  Vinje 
and  Chrf.  Janson,  By  their  writings  it  appears,  that  a 
multitude  of  words  in  the  language  of  the  Norwegian 
country-people  is  yet  the  very  same  as  in  the  time  of 
the  Sagas,  and  that  the  old  Norse  still  lives  on  the 
tongue  of  the  people  in  the  mountain-valleys,  so  that 
the  modification,  to  which  the  Norse  has  been  subjected 
in  Norway  during  the  last  300  years,  is  less  than  that  to 
which  the  Anglo-Saxon  has  been  subjected  in  England, 
or  the  Latin  in  Italy. 


NOTES    ON   THE   AUTHORS,  FROM   WHOM 
SELECTIONS   HAVE   BEEN  MADE. 


Andersen,  H.  C,  bom  1805  in  Odense,  Denmark, 
a  fertile  writer,  celebrated  for  his  stories  and  tales, 
which  have  been  translated  into  various  languages,  and 
are  known  also  in  America.  His  humor  and  wit  make 
his  writings  very  attractive. 

AsBJoKNSEN,  p.  C,  born  1812,  in  Christiania,  Nor- 
way, is  forest-master  ;  he  has  written  a  "  Zoology  for 
Youth,"  and  collected  "  Norwegian  Stories  of  the  Peo- 
ple," and  "Norwegian  Tales  of  the  Fairy."  He  is 
principally  known  by  his  lively  descriptions  of  Norwe- 
gian landscapes  and  country-people. 

Bjornson,  B.,  born  1832  in  Osterdalen,  Norway,  at 
present  one  of  the  most  prominent  poets  of  Norway. 
He  has  written  many  interesting  novels,  dramas  and 
poems,  full  of  freshness  and  deep  feeling.  Some  of  his 
novels  have  been  translated  into  Enghsh,  and  found 
their  way  to  America. 

BuCHEE,  S.  S.,  born  1782,  in  Jutland,  Denmark, 
died  1848  as  a  pastor  there.  He  has  by  his  many 
novels  given  faithful  and  interesting  pictures  of  the 
country-people  in  Jutland. 


198  NOTES   ON    THE  AUTHORS. 

Daa,  L.  K.,  born  1809  in  the  northern  part  of  Nor- 
way, professor  of  history  in  the  University  of  Norway. 
He  is  a  learned  and  very  productive  writer  upon  histori- 
cal, geographical,  political  and  linguistic  subjects. 

EwALD,  J.,  born  in  Copenhagen  1743,  and  died  there 
1781 ;  one  of  the  most  gifted  lyric  poets.  His  songs 
are  written  with  remarkable  vigor  and  beauty. 

Grtjndtyig,  N.  F.  S.,  born  in  Zealand,  Denmark, 
1783,  is  still  a  pastor  and  titular  bishop  in  Copenhagen. 
He  has  spent  some  time  in  England,  and  has  written  a 
multitude  of  works,  treating  of  theology,  mythology, 
history,  poetry  and  politics  ;  has  also  been  a  member  of 
the  Danish  Legislature,  and  exerted  a  very  great  influ- 
ence among  the  Danes. 

Hammerich,  F.,  born  in  Copenhagen,  Denmark,  1809, 
professor  of  Church  History  in  the  University  there. 
He  has  traveled  abroad  and  has  written  lively  sketches 
of  his  travels  ;  has  also  written  interesting  *'  Pictures 
from  Denmark's  History,"  and  a  "  History  of  the 
Christian  Church." 

Hammerich,  M.  (brother  of  the  above  mentioned), 
born  in  Copenhagen  1811,  professor  and  principal  of  a 
high  school  there.  He  has  written  various  philological 
works,  especially  with  reference  to  the  Danish  schools 
and  the  instruction  in  Danish  literature. 


NOTES   ON    THE  AUTHORS.  199 

MoE,  J.,  born  in  Ringerige,  Norway,  1813,  is  pastor 
near  Christiania,  the  capital  of  Norway.  He  has  edited 
"  Norwegian  Songs"  and  '*  Norwegian  Tales,'*  and  has 
written  several  good  lyric  poems. 

Munch.  A.,  born  1811,  in  Christianssand,  Norway 
(where  his  father  was  bishop).  He  is  professor  of 
Esthetics  in  the  University  of  Norway.  He  is  re- 
nowned as  a  lyric  and  dramatic  poet,  full  of  pure,  deep 
feeling,  graceful  and  touching. 

Munch,  P.  A.,  born  in  Christiania  1810,  died  in 
Rome,  1863.  He  was  professor  of  history  in  the  Uni- 
versity of  Norway,  and  has  written  a  multitude  of 
works  upon  Norwegian  history,  geography  and  lan- 
guage, and  has  also  drawn  a  map  of  Norway.  An 
accomplished  scholar  of  great  learning  and  industry, 
an  eminent  author  and  a  thorough  searcher  of  the  his- 
tory of  Norway.  As  such  he  investigated  the  archives 
in  Scotland  and  Normandy,  and  in  the  Vatican  at  Rome. 

Oehlenschl^ger,  a.  G.,  born  in  Copenhagen  1779, 
died  1850,  one  of  the  greatest  poets  Denmark  ever  had. 
His  biography  is  given  in  this  book. 

Peterson,  C.  J.  P.,  the  author  of  this  book,  born  in 
Christianssand,  Norway,  1825,  was  principal  of  a  school 
and  minister  in  Norway;  since  1861  he  is  pastor  in 
Chicago,  and  is  member  of  the  Chicago  Academy  of 
Sciences,  and  professor  of  Scandinavian  literature  in 
D3rrenfurths  Commercial  College  He  has  written 
dissertations  upon  theological  subjects  and  contributed 
various  articles  to  Chicago  papers. 


200  NOTES  ON   THE  AUTHORS. 

Petersen,  S.,  professor  in  the  Gymnasium  of  Chris- 
tiania,  Norway,  has  written  for  the  schools  various  pop- 
ular sketches  of  the  history  of  Norway. 

ScHOYEN,  D.  M.,  born  in  Christiania,  Norway,  1837, 
a  Norwegian  lawyer.  He  has  written  on  political  econ- 
omy, and  an  essay  entitled  "  Christopher  Columbus,  and 
the  Discovery  of  America  by  the  ancient  Northmen." 

SCHWACH,  C.  N.,  born  in  Ringsager,  Norway,  1793, 
died  1860.  He  was  a  County  Judge,  and  has  written 
various  patriotic  poems. 

Stockfleth,  N.  v.,  born  in  Fredrikstad,  Norway, 
1787,  died  1866.  He  was  first  lieutenant  in  the  Danish 
service,  and  fought  in  the  war  of  1813.  Afterwards 
he  was  for  twenty-seven  years  a  successful  missionary 
among  the  Laps  and  Fins  in  the  most  northern  regions 
of  Norway,  studied  their  language  and  translated  vari- 
ous books  into  the  same. 

Storm,  E.,  born  in  Gudbrandsdalen,  Norway,  1749, 
was  principal  of  a  high  school  in  Copenhagen,  where  he 
died  1794.  He  is  known  chiefly  as  a  lyric  poet.  In  his 
ballads  he  has  caught  much  of  the  sj^irit  of  ancient 
song. 

Taylor,  Bayard,  an  American  author  and  traveler, 
born  m  Pennsylvania,  1825.  In  1844  he  published  a 
volume  of  poems  and  departed  on  a  European  tour,  of 
whicli  he  in  1846  published  an  account  on  his  return  to 


NOTES   ON   THE  AUTHORS.  201 

America.  In  1849  he  commenced  a  series  of  extensive 
foreign  tours,  the  narratives  of  which  have  been  gath- 
ered into  volumes  of  travels.  In  1854  he  published  his 
"  Journev  to  Central  Africa  and  Land  of  the  Saracens," 
followed  by  "  Visit  to  India,  China,  Loo-choo  and  Ja- 
pan in  1853."  His  subsequent  travels  are  indicated  by 
the  titles  of  the  volumes  recording  them :  "  Northern 
travel :  Summer  and  Winter  Pictures  of  Sweden,  Den- 
mark and  Lapland,"  "  Travels  in  Greece  and  Russia, 
with  an  Excursion  to  Crete."  In  connection  with  his 
travels  he  has  also  produced,  "  At  Home  and  Abroad: 
a  Sketch-Book  of  Life,  Scenery  and  Men,"  and  has 
edited  a  *'  Cyclopoedia  of  Modern  Travel "  and  a  vol- 
ume of  poems  entitled  "  The  Poet's  Journal." 

Thortsen,  C.  a.,  principal  of  a  high  school  at  Ribe, 
Denmark,  has  written  a  "  History  of  the  Danish  Litera- 
ture until  1814." 

Vibe,  A.,  born  in  Christiania,  Norway,  died  there  as 
major  of  the  Engineer  Corps  and  chief  of  the  topo- 
graphical survey  of  Norway.  He  has  written  in  prose 
and  poetry,  is  characterized  by  wit  and  humor,  and  has 
distinguished  himself  by  writing  geographical  essays 
and  contributing  interesting  descriptions  of  Norwegian 
scenery. 

Welhaven,  J.  S.  C,  born  in  Bergen,  Norway,  1807, 
professor  of  philosophy  in  the  University  of  Norway. 
He  is  an  attractive,  elegant  writer,  and  has  written 


202  NOTES   ON   THE   AUTHORS. 

many  poems,  elaborate  and  classical  in  form  and  lan- 
guage, and  interesting  "Pictures  from  the  Coast  of 
Bergen." 

Wergeland,  H.  a.,  born  in  Christianssand,  Norway, 
1808,  died  in  Christiania  1845,  as  Archivarius  of  the 
State.  He  was  a  zealous  advocate  of  political  and  re- 
ligious liberty,  a  great  poet,  full  of  energy  and  power, 
and  a  very  productive  and  popular  author. 

Wolf,  S.  O.,  born  1796,  at  Throndhjem,  Norway, 
died  1858.  He  was  a  pastor,  and  has  written  some 
popular  patriotic  songs. 


RETURN     CIRCULATION  DEPARTMENT 
TO~^     202  Main  Library 


LOAN  PERIOD  1 
HOME  USE 

2 

3 

4 

5 

6 

ALL  BOOKS  MAY  BE  RECALLED  AFTER  7  DAYS 

^fflOO^h  xrmtMt  may  be  renewed  by  calling  642-3405 

j-yea*"^--   ■■ay  be  recharged  by  bringing  thetioolcs  to  the  CircuiaUon  Desk 
rff^fhmais  and  recharges  may  be  made  4  days  prior  to  due  data 

DUE  AS  STAMPED  BELOW 


f\0(rn 


izm 


s^ 


«ec^'^ 


^ 


1S8S 


pm "  *i 


cvrc 


utMVO** 


1X% 


UNIVERSITY  OF  CALIFORNIA,  BERKELE' 
FORM  NO.  DD6,  60m,  I  /83         BERKELEY,  CA  94720 


GENERAL  LIBRARY  -  U.C.  BERKELEY 


BOQOBltDDld 


